Постанова
Іменем України
 
27 травня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 355/297/19
провадження № 61-517св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року в складі колегії суддів: Приходька К. П., Писаної Т. О., Журби С. О.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Баришівської РДА Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.
 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 червня 2016 року Баришівським районним судом Київської області розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
 
Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Після розірвання шлюбу відповідач почала чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною, в зв`язку з чим позивач звернувся до служби у справах дітей та сім`ї Баришівської РДА Київської області із заявою про визначення порядку спілкування дитини з батьком.
 
21 червня 2018 року згідно розпорядження № 263 Баришівської РДА Київської області визначено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 .
 
З червня 2018 року ОСОБА_1 постійно намагається налагодити стосунки з сином ОСОБА_3 , але отримує перепони зі сторони колишньої дружини ОСОБА_2 .
 
Вважає, що права позивача на спілкування з його дитиною та право на участь у його вихованні є порушеним, так як відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування.
 
ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні позивача з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такі способи участі позивача у спілкуванні з дитиною - систематичні побачення дитини з ним за наступним графіком:
кожен другий та четвертий тиждень місяця, починаючи з 10:00 суботи до 20:00 неділі без присутності матері;
кожен вівторок, середа, четвер першого тижня місяця та вівторок, середа, четвер третього тижня місяця, починаючи з 10:00 вівторка до 20:00 четверга без присутності матері;
кожен день народження сина з 14:00 до 18:00 та весь наступний день після його дня народження з 10:00 до 20:00 без присутності матері;
кожну першу половину зимових, весняних, літніх та осінніх канікул дитина проводить з батьком без присутності матері;
необмежене спілкування з сином ОСОБА_3 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином;
безперешкодне відвідування батьком ОСОБА_3 додаткових (факультативних) занять, що відвідує його син ОСОБА_3 ;
у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з сином або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком в день побачення з сином;
ОСОБА_1 має право забирати сина з дому/дошкільного навчального закладу/гуртка/школи особисто;
зобов`язати ОСОБА_2 за два дні до дня зустрічі ОСОБА_1 з сином, надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це ОСОБА_1 особисто на наступний день з дня настання таких обставин;
зобов`язати ОСОБА_2 заздалегідь, письмово (шляхом направлення на електронну пошту) погоджувати з ОСОБА_1 будь-яке лікування сина ОСОБА_3 ;
зобов`язати ОСОБА_2 зареєструвати свого сина ОСОБА_3 до дошкільного навчального закладу (дитячий садочок);
зобов`язати ОСОБА_2 один раз на рік надавати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон малолітньому сину ОСОБА_3 у супроводі батька ОСОБА_1 строком не більше 30 діб.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 05 вересня 2019 року в складі судді Литвиненко О. Л. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Визначено участь ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши зустрічі двічі на місяць з 10 години 00 хвилини до 18 години 00 хвилини суботи та з 10 години 00 хвилини до 18 години 00 хвилини неділі в присутності матері ОСОБА_2 . У день народження ОСОБА_3 та на період хвороби дитини безперешкодне її відвідування ОСОБА_1 за місцем фактичного перебування дитини.
 
Визначено участь ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання батька ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 не менше 14 днів на рік в період, що визначений за домовленістю між батьками.
 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомляти одне одного про обставини, за яких сторони не можуть виконати встановлений графік.
 
Не обмежувати батька ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.
 
Не обмежувати відвідуванням батьком ОСОБА_1 додаткових (факультативних) занять, що відвідує син ОСОБА_3 .
 
Відмовлено у задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 .
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:
визначаючи участь ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд врахував малолітство (вік) дитини, постійну потребу у догляді в зв`язку з хворобою, фізичні потреби, а саме: харчування, відпочинок, необхідності забезпечення постійного зв`язку з матір`ю, психоемоційного стану малолітньої дитини, а саме те, що дитина має страх розлуки з матір`ю, спроможності батька щодо прийняття участі у вихованні у зв`язку з зайнятістю та поїздками у відрядження;
суд приймає до уваги розпорядження Баришівської районної державної адміністрації Київської області № 263 від 21 червня 2018 року про порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 , висновок психологічного обстеження , складеного 26 березня 2019 року психологом ОСОБА_4 на визначення психоемоційного стану малолітньої дитини ОСОБА_3 ;
визначаючи спілкування дитини з батьком в присутності матері ОСОБА_2 , суд вважав, що таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку та відповідатиме принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин;
разом з цим суд вважав зазначений позивачем у позові графік побачень з дитиною таким, що не сприятиме дотриманню дитиною режиму дня.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Баришівського районного суду Київської області від 05 вересня 2019 року змінено. Виключено з рішення суду першої інстанції в частині встановлення зустрічей ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 двічі на місяць з 10.00 год. до 18.00 год. суботи та з 10.00 год. до 18.00 год. неділі умову про присутність ОСОБА_2 при таких зустрічах. В іншій частині рішення Баришівського районного суду Київської області від 05 вересня 2019 року залишено без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:
підстав для обумовлення побачення батька з дитиною тільки в присутності іншої особи (матері, органу опіки та піклування) не встановлено, оскільки ОСОБА_1 працює, має житло, прибуток, позитивно характеризується;
поведінка батька щодо намірів забезпечити можливість його участі в вихованні дитини, судовий процес та позовні вимоги саме стосовно можливості спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні свідчать про те, що з боку батька вбачаються чіткі моральні засади щодо виконання свого батьківського обов`язку;
суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Такого ж висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 16 січня 2019 року (справа №638/12278/15); 
ОСОБА_1 , як батько, та ОСОБА_2 , як мати, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, тому ОСОБА_1 має право спілкуватись із дитиною без присутності матері;
тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а саме - виключення з рішення в частині встановлення зустрічей ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 двічі на місяць з 10.00 год. до 18.00 год. суботи та з 10.00 год. до 18.00 год. неділі умови про присутність ОСОБА_2 при таких зустрічах;
в іншій частині рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому повинно бути залишене без змін.
 
Аргументи учасників справи
 
У січні 2019 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову і залишити без змін рішення суду першої інстанції. При цьому посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не вирішив питання про надання висновку органу опіки та піклування, який згідно частин четвертої, п`ятої статті 19 СК України є обов`язковим при вирішенні цієї категорії спорів. Наявне в матеріалах справи розпорядження Баришівської РДА Київської області № 263 від 21 червня 2018 року не може вважатися таким висновком. Апеляційний суд не врахував інтереси дитини, яка при кожній зустрічі із своїм батьком ( ОСОБА_1 ) має страх що рідний батько може його вкрасти у матері, що підтверджується висновком психологічного обстеження, що був складений 26 березня 2019 року. Апеляційний суд не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 638/18531/16-ц; від 03 липня 2019 року у справі № 345/64/17; від 15 серпня 2019 року у справі № 369/9403/16-ц.
 
У квітні 2020 року ОСОБА_1 надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову без змін.
 
Відзив мотивований тим, що висновок служби у справах дітей та сім`ї Баришівської РДА фактично наявний у матеріалах справи, оскільки служби у справах дітей та сім`ї Баришівської РДА є третьою особою та надавала пояснення та уточнення до пояснень, за підписами уповноважених осіб, і позиція третьої особи була врахована судом. Зазначає, що апеляційний суд врахував висновок психологічного обстеження і встановив, що поведінка батька щодо намірів забезпечити можливість його участі в вихованні дитини свідчить про те, що з боку батька вбачаються чіткі моральні засади щодо виконання свого батьківського обов`язку.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2020 року призначено справу до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Суди встановили, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
 
У сторін є малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якого батьком записаний позивач ОСОБА_1 , матір`ю відповідач ОСОБА_2 .
 
На цей час малолітня дитини проживає разом з відповідачкою ОСОБА_2 в с. Селище Баришівського району Київської області.
 
ОСОБА_1 у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дитини ОСОБА_3 .
 
Малолітній ОСОБА_3 має діагноз: дитячі доброякісні рецидивуючі болі в кінцівках та має рекомендації лікаря: масаж, ванни з морською сіллю, дієта з підвищеним рівнем кальцію, помірна фізична активність, якісний сон в необхідній кількості годин, уникнення стресових ситуацій, протипоказання: зміна звичайної кліматичної зони.
 
Розпорядженням Баришівської РДА Київської області № 263 від 21 червня 2018 року про порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 відповідно до статей 19, 158 СК України, Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», пунктів 73, 4 постанови КМ України від 24 вересня 2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зустрічей двічі на місяць з 10 години суботи до 18 години неділі без присутності матері, у день народження та період хвороби дитини безперешкодне її відвідування за місцем фактичного перебування, перебування дитини за місцем проживання батька разом з матір`ю ОСОБА_2 , не менше 14 днів на рік в період, що визначений за домовленістю між батьками, рекомендовано батькам повідомляти одне одного про обставини, за яких сторони не можуть виконувати встановлений графік, дні та години побачень батька з сином можуть бути збільшені за домовленістю між батьками.
 
Висновок психологічного обстеження, складений 26 березня 2019 року психологом ОСОБА_4 містить докладний опис проведеного дослідження малолітнього ОСОБА_3 , згідно якого дитина має страх розлуки з матір`ю (що рідний батько може його вкрасти у матері), тому дитину не рекомендовано залишати на тривалий час без присутності матері. У подальшому зустрічі з батьком проводити у присутності матері при умові поважного ставлення батьків один до одного. ОСОБА_3 рекомендовано уникати стресових ситуацій, а саме - конфліктних стосунків між батьками, які можуть вплинути на психоемоційний та фізичний стан дитини. Батько дитини ОСОБА_1 є матеріально-забезпеченою людиною, проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із своєю дитиною. Обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином не встановлено. Право батька на спілкування з дитиною є незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам. Мати дитини ОСОБА_2 є матеріально-забезпеченою людиною, навчається у ВНЗ, має на вихованні трьох дітей, приділяє належну увагу для виховання дітей, створює належні умови для розвитку здібностей дітей, бере активну участь у їхньому житті, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.
 
При зміні рішення суду першої інстанції в частині встановлення зустрічей ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 умови про присутність ОСОБА_2 при таких зустрічах, суд апеляційної інстанції вважав, що підстав для обумовлення побачення батька з дитиною тільки в присутності іншої особи (матері, органу опіки та піклування) не встановлено, оскільки ОСОБА_1 працює, має житло, прибуток, позитивно характеризується. Тоді як в іншій частині рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому повинно бути залишене без змін.
 
Проте із цими висновками апеляційного погодитися неможливо з таких підстав.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
 
Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.
 
Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
 
Згідно частини четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
 
Проте суд апеляційної інстанції, в порушення статті 19 СК України, не звернув увагу на відсутність в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Баришівської районної державної адміністрації Київської області щодо розв`язання спору і зробив передчасний висновок про зміну рішення суду першої інстанції в частині встановлення зустрічей ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 умови про присутність ОСОБА_2 при таких зустрічах, та залишення рішення суду першої інстанції в іншій частині без змін.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2018 року у справі № 369/9403/16-ц (провадження № 61-16296св18).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстав для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400 та 411 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року скасувати.
 
Передати справу № 355/297/19 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року втрачає законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                              І. О. Дундар
 
В. І. Журавель
 
Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук