ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/449/20 Справа № 203/2/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Полубан М. П. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Варенко О.П., Городничої В.С.
розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області,
на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року
по справі за позовом заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_1 , Миколаївська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, -

                                       ВСТАНОВИЛА:
       В січні 2019 року до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_1 , Миколаївська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року позов заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_1 , Миколаївська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області просить скасувати рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року по справі №203/2/19 та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури в повному обсязі.
У відзиві Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2019 року просить рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.
Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Петропавлівська РДА Дніпропетровської області та ОСОБА_1 дійсно з 23.06.2006 року перебували у договірних взаємовідносинах щодо оренди вищезазначеної спірної земельної ділянки.
       24 лютого 2015 року строк дії Договору оренди закінчився та Акт прийому передачі орендованої земельної ділянки сторони не складався.
       Наведені обставини визнані учасниками справи та не заперечувалися ними в суді першої інстанції, сумніви щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання відсутні, а відтак ці обставини є такими, що не підлягають доказуванню (частина перша ст. 82 ЦПК України) .
        Щодо позовних вимог стосовно припинення договору оренди землі, необхідно зазначити наступне.
       З тексту спірного наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про поновлення договору оренди землі, укладеного між Петропавлівської РДА та ОСОБА_1 вбачається, що даний договір зареєстровано у Петропавлівському районному відділі ДРФ ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 24.02.2010 р. № 04101290003143 та додатковою угодою від 12.03.2012 р., зареєстрованою у відділі Держкомзему у Петропавлівському районі 17.12.2012р. №122385514002442 об`єктом якого є земельна ділянка загальною площею 58.3 га, кадастровий номер 1223882500:05:001:1204 (01.01. - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.
       Підставою для видання даного спірного наказу є заява ОСОБА_1 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 01.06.2017 року.
       Таким чином, даним Наказом було поновлено договір оренди вищевказаної земельної ділянки на сім років та змінено істотні умови щодо збільшення розміру орендної плати на рівні 8 % від грошової нормативної оцінки землі та вирішення інші питання організаційного характеру.
       Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 10-4-0.21-11100/2-16 від 04.11.2016 року, 19.08.2015 року ОСОБА_1 звертався до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 58,3 га в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак йому було відмовлено.
       Відповідно до приписів частини першої ст. 33 ЗУ "Про оренду землі " (у редакції, чинній на час закінчення строку дії Договору) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
       Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
       Разом з тим, згідно з частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).
       Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (ч. 7 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").
       Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").
       Так, у частині першій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
       Частини друга - п`ята ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлюють процедуру, дотримання якої є необхідним для реалізації переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі.
       Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України, слід дійти висновку, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.
       Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.
       В листі на ім`я прокурору Петропавлівського відділу прокуратуру Павлоградської місцевої прокуратури голова Петропавлівської РДА зазначає, що згідно Книг обліку вхідної кореспонденції до РДА не надходили письмові заяви від ОСОБА_1 протягом періоду з 2006 по 2016 р.р. Розпоряджень про розірвання (припинення) дії спірного договору оренди землі не приймалось.
       Факт користування спірною земельною ділянкою відповідачем підтверджується наступними доказами:
       - Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України, складений Державним інспектором з охорони навколишнього природоохоронного середовища Дніпропетровської області;
       - постановою старшого слідчого СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП від 30.01.2017 р. про закриття кримінального провадження (а.с. 29-30);
       - протоколом про адміністративне правопорушення №13247 від 22.02.2017 р. (а.с. 31-32)
       - постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області від 09.03.2017 р. (№ 13247 ).         Даною постановою відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 54 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с. 34).
       Згідно ч.ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
       Сторони визнають вказані обставини та не оспорюють їх .
       Крім того, акти головного управління можуть бути скасовані головою Держгеокадастру повністю чи в окремій частині, у тому числі за дорученням Міністра аграрної політики та продовольства України, а також Міністерством аграрної політики та продовольства України у разі відмови голови Дерджгеокадастру скасувати такий акт.
       Згідно вимог статті 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин належить проведення, відповідно до законодавства, моніторингу земель та охорони земель, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.
       Згідно Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснюючи свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
       Повноваження Держгеокадастру на території Дніпропетровської області здійснюються Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровської області, яке діє на підставі Положення, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №28 від 03.03.2015 року.
       Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
       Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
       Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що спірним наказом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 13.06.2017 року про поновлення договору оренди було поновлено спірний договір та наказано укласти додаткову угоду та розробку технічної документації.
       А тому, вказаний Наказ є підтвердженням того, що договір оренди землі є поновленим та даним документом підтверджується факт існування та дії на теперішній час договору оренди земельної ділянки між Петропавлівською РДА та ОСОБА_1 .
       Доказів надання письмових заперечень стосовно поновлення договору протягом місяця з дня закінчення строку його дії , тобто у строки , встановлені ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" відповідачем не надано. 
       Також й не надано прокурором доказів неналежного виконання ОСОБА_1 обов`язків за договором станом на час видання спірного наказу.
       Таким чином, вищезазначені обставини також слід вважати встановленими та є такими, що не підлягають доказуванню в силу ст. 82 ЦПК України.
       Залишаючи без задоволення позов заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що наказом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 13.06.2017 року про поновлення договору оренди було поновлено спірний договір та наказано укласти додаткову угоду та розробку технічної документації, а тому факт існування та дії на теперішній час договору оренди земельної ділянки між Петропавлівською РДА та ОСОБА_1 є підтвердженим.
       Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції в порушення ст. 89 ЦПК України не надано жодної оцінки діям Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо поновлення строку дії договору оренди відповідно до процедури, визначеної ст. 33 Закону України "Про оренду землі", колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи було всебічно і повно досліджено та оцінено усі надані сторонами докази.
       Також, відповідно до ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:
- власником земельної ділянки;
- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).
       Як вбачається з матеріалів справи, 01 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою про продовження на десять років терміну дії договору оренди землі, який значиться у державному реєстрі за номером 041012900314.(а.с.42)
       Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 13.06.2017 року поновлено договір оренди землі, укладений між Петропавлівською райдержадміністрацією та ОСОБА_1 , об`єктом якого є земельна ділянка площею 58,3 га для ведення товарного сільськогосподрського виробництва, яка знаходиться на території Миколаїівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.
       Зазначений наказ видано відповідно до ст.ст. 15-1, 22, 122, 123, 134 Земельного кодексу України, Законів України "Про оренду землі", Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, згідно із заявою орендаря від 01.03.2017 року - ОСОБА_1 про поновлення договору. 
       Разом з тим, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області своїм листом від 30.08.2017 року № 10-4-0.1-11015/2-17 повідомило місцеву прокуратуру про не вчинення будь-яких дій передбачених наказом від 13.06.2017 року №4-3640/15-17-СГ відносно земельної ділянки загальної площі 58,3 га за кадастровим номером: 1223882500:05:001:1204.
       Таким чином, не зважаючи на те, що відповідний наказ Головним управлінням видано, договір оренди землі чи додаткова угода про поновлення до нього між ОСОБА_1 та Головним управлінням на відповідну земельну ділянку не укладено.
       Відповідно до приписів ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їхніми повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
       Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків встановлених частинами другою, третьою ст. 134 Земельного кодексу України.
       Відповідно до п. 8 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.11.2016 року №308, Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.
       Разом з тим, акти Головного управління можуть бути скасовані лише Головою Держгеокадастру повністю чи в окремій частині, у тому числі за дорученням Міністра аграрної політики та продовольства України, а також Міністром аграрної політики та продовольства України у разі відмови Голови Держгеокадастру скасувати такий акт.
       Посилання апелянта, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини щодо припинення договору оренди землі ще 24.02.2015 року, у зв`язку із закінченням строку його дії, при цьому Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вважає за можливе його поновлення більше ніж через 2 роки після його фактичного закінчення, чим створює ОСОБА_1 умови для набуття права оренди земельної ділянки без проведення торгів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки предметом спору в даній конкретній ситуації є спірний наказ про поновлення договору оренди землі, тому посилання прокурора про обов`язковість проведення земельних торгів є безпідставними і його доводи на підтвердження невідповідності даного наказу ГУ Держгеокадастру статтям 123 ЗК України не можуть бути прийняті до уваги.
       Крім того, згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
       Відповідно до приписів ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їхніми повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів.
       Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.
       Зокрема, земельні торги не проводяться в разі поновлення договору оренди землі (пункт 21).
       Отже, вказані доводи апелянта не знаходять свого підтвердження нормами права.
       Між тим, згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Окрім того, заступником керівника Павлоградської місцевої прокуратури (позивачем у справі) не зазначено у позовній заяві та не не залучено до справи ОСОБА_1 в якості відповідача, а залучений до справи як 3 особа. 
Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області - залишити без задоволення.
Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко 

В.С.Городнича