П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/4325/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Крапівницька Н. Л.  
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
13 квітня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Капустинського М.М.  Охрімчук І.Г. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року   у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася в Вінницький окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області(відповідача) про перерахунок та стягнення недоплаченої суми пенсійного забезпечення, згідно норм чинного законодавства з 01.01.2018.
Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 12.02.2020 клопотання представника відповідача задовольнив, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов`язання вчинити певні дії зупинив до набрання чинності рішення Верховного Суду у зразковій справі №160/3586/19.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У своїх доводах скаржниця зазначає, що висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у даній справі є передчасним, оскільки предмет і підстава позову у зразковій справі №160/3586/19 не ідентичні предмету і підставі у даній справі.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що предмет і підстави позову у зразковій справі №160/3586/19 ідентичні предмету і підставі у даній справі та відповідно до пункту 9 частини другої статті 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі у разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що на адресу суду надійшло клопотання представника  відповідача про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішення Верховного суду у зразковій справі №160/3586/19 (Пз/9901/12/19), мотивоване ідентичністю предмета і підстави позову у зразковій справі №160/3586/19 предмету і підставі у даній справі.
Предметом розгляду у даній справі є вимоги про визнання протиправними дій щодо зменшення основного розміру пенсії при її перерахунку та зобов`язання здійснити такий (перерахунок) і виплатити різницю, починаючи з 1 січня 2018 року.
При цьому, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що йому призначена пенсія за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Однак, відповідачем зменшено та розстрочено на значний термін виплату сум підвищення перерахованої пенсії, які мали б бути перераховані та виплачені в період з 01 січня 2018 року, що порушує право Позивача на отримання всієї суми підвищеної пенсії. Як зазначає позивач, у зв`язку із визнанням протиправними та нечинними пунктів 1, 2 наведеної постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року, вони не можуть бути застосовані до спірних правовідносин при визначенні порядку та розміру виплати пенсії Позивачу.
08.10.2019 Велика Палата Верховного Суду ухвалою призначила справу №160/3586/19 за адміністративним позовом особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Кабінет Міністрів України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на 29 січня 2020 року. У зазначеній справі позивач звернувся до суду із позовними вимогами визнати протиправними дії ГУ ПФУ, які полягають у зменшенні розміру пенсії за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивачеві з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктами 21 та 22 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги; зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.
Згідно ч.    3  ст. 125 Конституції України  Верховний Суд  є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави. Тим самим Верховний Суд за допомогою загальної правозастосовчої діяльності дозволяє досягнути індивідуального блага з урахуванням того, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.
Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
Такий визначений законодавцем підхід до роботи Верховного Суду (формування в окремих справах конкретних правових висновків, що є обов`язковим для всіх судів та суб`єктів владних повноважень) є особливо актуальним у світлі положень ч.    5  ст. 125 Конституції України, згідно з якою адміністративні суди діють з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин.
Відповідно до пункту 9 частини другої статті 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі у разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем у цій зразковій справі зменшено та розстрочено на значний термін виплату сум підвищення перерахованої пенсії, які мали б бути перераховані та виплачені в період з 01 січня 2018 року.
Також колегія суддів зазначає, що в зразковій справі №160/3586/19, відповідач, ГУ ПФУ не погодилося з висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду стосовно того, що Постанова № 103 врегульовує строки виплати пенсії, а не порядок проведення перерахунку, указує, що ця постанова визначила саме розміри перерахованих виплат, які узгоджувалися із прогнозованим поетапним збільшенням необхідних видатків державного бюджету на пенсійне забезпечення військовослужбовців у 2018-2020 роках.
Також встановлено, що 11 березня 2020 року Велика Палата Верховного Суду  розглянула зразкову справу № 160/3586/19  та, за наслідками розгляду, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишила без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 серпня 2019 року залишила без змін.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком суду першої інстанції, що на момент ухвалення рішення у цій зразковій справі дії ГУ ПФУ щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є протиправними, а міркування апеляційної скарги ГУ ПФУ стосовно того, що пункти 1, 2 Постанови № 103 регулюють строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку, не спростовують правильність висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо протиправності дій пенсійного органу.
Отже, предмет і підстава позову у зразковій справі №160/3586/19 ідентичні предмету і підставі у даній справі, оскільки відповідачем в обох випадках є орган Пенсійного фонду України, а спір виник з аналогічних підстав і відносин, що регулюються одними нормами права, зазначеними вимогами позивачів.
В свою чергу, колегія суддів вважає, що дана справа № 120/4325/19-а одночасно відповідає наведеним вище ознакам типових справ, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили у зразковій справі №160/3586/19.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Охрімчук І.Г.