Справа № 308/9502/19

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 

І м е н е м У к р а ї н и

02.06.2020                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Гошовського Г.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/4806/225/20, в якій  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.11.2019 ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 10.08.2019 о 05:20 на вул. Яна Гуса в м. Ужгород, керував автомобілем марки «Мercedes Benz Е» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, та на порушення вимог п. 2.5 «а» Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, за що підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
В апеляційній скарзі захисниця – адвокатеса Кузьма К.І. просить постанову скасувати та закрити провадження в справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на показання ОСОБА_2 , вказує, що він автомобілем не керував, а перепаркував його біля свого будинку, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, наполягав на аналізі крові, однак йому було відмовлено. Захисниця стверджує, що у поліцейських не було підстав уважати дії ОСОБА_2 керуванням транспортним засобом у стані сп`яніння, що суть порушення у протоколі викладена неповно, наявний у справі рапорт незареєстрований, не містить резолюції керівника. Зауважує, що суд розглянув справу без її та ОСОБА_2 завчасного повідомлення та участі, поверхнево і неповно, внаслідок чого постановив незаконне рішення: не розглянув їх клопотання про повернення справи органу, від якого вона надійшла, для усунення невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, не допитав свідків, письмові пояснення яких не є допустимими доказами, проте показання яких у судовому засіданні можуть мати вирішальне значення.
Особи, які беруть участь у провадженні в справі, були установленим порядком повідомлені про час і місце її апеляційного розгляду, в судове засідання не прибули, однак подали суду клопотання про розгляд справи без їх участі.
Апеляційний суд перевірив матеріали справи, доводи апеляційної скарги і вважає, що вона підлягає задовільненню частково з таких підстав.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Ці вимоги закону у справі не додержані.
Як убачається зі змісту оскарженої постанови, суддя розглянув справу без участі ОСОБА_2 та його захисниці, виходячи з того, що в судове засідання призначене на 08:30 05.11.2019 вони повторно не прибули, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, про причини неприбуття суд не повідомили, а строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, закінчується. Водночас суддя зазначив, що ОСОБА_2 не з`явився у судові засідання 24.09.2019, 17.10.2019 та 31.10.2019: він та його представник подавали суду заяви від 23.09.2019, 16.10.2019 та 30.10.2019 про відкладення розгляду справи з різних підстав, які судом задовольнялися.
З матеріалів справи вбачається наступне.
Справа надійшла до суду і розподілена 16.08.2019.
ОСОБА_2 заявою від 23.09.2019 (а.с. 12) просив відкласти розгляд справи, призначений на 24.09.2019, для надання йому можливості укласти угоду з адвокатом, а також повідомляв про неможливість з`явитися у судове засідання у зв`язку з перебуванням на чергуванні.
Договір про надання правової допомоги був укладений ОСОБА_2 16.10.2019 з адвокатесою ОСОБА_3 , яка того ж дня звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про надання їй матеріалів справи для ознайомлення та відкладення розгляду справи, призначеного на 17.10.2019 у зв`язку з її зайнятістю у іншому судовому процесі. 
В заяві від 30.10.2019 (а.с. 22-29) ОСОБА_2 та захисниця просили відкласти розгляд справи в зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні, що підтвердили відповідними документами.
Відомостей про те, що ОСОБА_2 та захисниця установленим порядком були повідомлені про розгляд справи 05.11.2019, у справі немає. Відстеження поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором показує, що відправлення станом на 01.11.2019 знаходяться в точці видачі, отже не підтверджують, що особи, яким вони адресовані, знали про їх наявність, мали змогу їх отримати, а відтак, були обізнані про дату і час судового засідання. 
Крім того, в матеріалах справи наявні клопотання захисника про повне фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. 21), про допит свідків (а.с. 18-20), однак ні з матеріалів справи, ні зі змісту оскарженої постанови не вбачається, що вони були розглянуті та вирішені. 
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В оскарженій постанові зазначено, що вина ОСОБА_2 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 363603 від 10.08.2019, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які містяться у протоколі, рапортом працівника поліції, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом події. Також суддею було враховано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 764317 від 10.08.2019, згідно з якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до п.7 ч.3 ст. 129 Конституції України гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією з основних засад судочинства.
Відсутність у КУпАП норми, яка передбачала б обов`язкове фіксування судового розгляду, на переконання апеляційного суду, не є підставою для ігнорування клопотання особи, яка бере участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення про таке фіксування, оскільки воно ґрунтується на нормі Конституції України.
Розгляд справи в суді першої інстанції не фіксувався, особиста участь ОСОБА_2 в її розгляді, на чому він наполягав, не реалізована, клопотання про допит свідків залишені суддею без розгляду.
Отже твердження в апеляційній скарзі про порушення прав ОСОБА_2 передбачених ч.1 ст. 268 КУпАП та однієї з основних засад судочинства не позбавлені підстав, а відомостей, які б їх спростовували, в справі немає. 
       Тому апеляційний суд вважає, що оскаржена постанова підлягає скасуванню, як винесена з порушенням вимог статтей 245 і 268 КУпАП.
Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення в справі про адміністративне правопорушення підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, не є триваючим, днем його вчинення у протоколі вказано 10.08.2019, отже тримісячний строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, на час розгляду справи апеляційним судом закінчився.
В разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, розпочате провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 38, п.7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                        П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.11.2019 про накладення на ОСОБА_2  адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати і закрити провадження в справі в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                           Гошовський Г.М.