ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/2566/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
перевіривши у м. Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року (суддя Казанчук Г.П.) в адміністративній справі 
за позовом    ОСОБА_1 
до   Приютівської селищної ради Олександрійського району                   
про  визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, –

в с т а н о в и в :
                               
Представник позивача Гулий А.В. у листопаді 2019 року звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення у зв`язку з понесенням витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року заяву про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з понесенням витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнено на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 1000,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Приютівської селищної ради Олександрійського району. 
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, представник позивача Гулий А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 5000,00 грн. та судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в сумі 2500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Приютівської селищної ради Олександрійського району.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з приписів ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи вбачається, що між адвокатом Гулий Андрієм Васильовичем та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги № 163 від 11 жовтня 2019 року. 
Згідно з додатком № 1 до договору № 163 про надання правничої допомоги від 11.10.2019 до складу вартості винагороди за правничу допомоги входить: 2500,00 грн. – попередня оплата правничої допомоги; 1000,00 грн. – участь адвоката у одному судовому засіданні; 2500,00 грн. – остаточна оплата правничої допомоги.
До вказаного договору представником позивача ОСОБА_2 було складено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Відповідно до детального опису робіт, загальна вартість правничих послуг становить 8000,00 грн., яка складається з: зустрічі, консультування клієнта, узгодження правової позиції – 3 год., вартість – 1500,00 грн.; збору доказів: в реєстраційній службі, перевірка інформації по реєстрам (реєстр виконавчих проваджень, реєстр боржників, реєстр речових прав, державний земельний кадастр, реєстр судових рішень) – 4 год., вартість – 2000,00 грн.; підготовка та подання позовної заяви про визнання дій протиправними та зняття арешту з майна – 3 год., вартість – 1500,00 грн.; планові витрати, пов`язані з розглядом справи: участь адвоката у судовому засіданні (з урахуванням переїзду з м. Олександрії до м. Кропивницький – 4 години), орієнтовно відбудеться три засіданні – 3000,00.
На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на правничу допомогу адвоката надано: оригінал квитанції № 23695726 від 12.11.2019 на суму 2500,00 грн.; оригінал квитанції № 23927763 від 25.11.2019 на суму 2500,00 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність понесених витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, адже в матеріалах справи відсутні докази проведення будь-яких дій щодо збору доказів в реєстраційній службі та перевірки інформації у реєстрах. Водночас, суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявна інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, проте даний запит датований 07 вересня 2019 року, тобто до дати укладання договору про надання правничої допомоги з позивачем ОСОБА_1 .
Стосовно підготовки та подання позовної заяви про визнання дій протиправними та зняття арешту, колегія суддів зазначає, що предмет спору у даній справі не є тотожним зазначеному в описі (зняття арешту). 
Щодо зазначених планових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: участь адвоката у судових засіданнях, суд зазначає, що ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 справа № 340/2566/19 призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тобто судові засідання по даній справі не приводилися. 
Суд апеляційної інстанції не вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що суд оцінив даний доказ не об`єктивно та віднісся до питання формально, оскільки детальний опис робіт (наданих послуг) є ключовим доказом на підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг, а саме: вид виконаних робіт; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт; вартість виконаних робіт, оцінка якому в повній мірі та вірно надана судом першої інстанції. 
Надаючи оцінку доводам апелянта, що розмір витрат на професійну правничу допомогу може бути зменшено виключно за клопотання відповідача, суд апеляційної інстанції зазначає, що компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у випадку доведення здійснення витрат пов`язаних з розглядом відповідної справи. Ненадання позивачем належних документів, які б підтверджували надання (отримання) правничих послуг саме у даній справі, унеможливлює вирішення питання про відшкодування таких витрат на користь позивача.
Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що сума судових витрат, яка підлягає відшкодуванню на користь сторони у справі, не є безумовною, а має бути перевірена судом на предмет належності та обґрунтованості. 
Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу не підтверджують час та обсяг наданих адвокатом послуг позивачу в даній адміністративній справі, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.
Витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в силу приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.          
                     
                              Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :
          
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року в адміністративній справі № 340/2566/19 залишити без змін. 
          Постанова суду набирає законної сили з 19 березня 2020 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
                    Повна постанова складена 19 березня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров