Постанова
Іменем України 
09 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 600/1103/18 
провадження № 51-6393км19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,             
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції
представника заявника              ОСОБА_6 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_6 на ухвалу  судді Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року залишено без розгляду скаргу представника ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області від 16 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 42018211180000031.
Ухвалою судді Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за скаргами ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року.
Своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що скарга подана на рішення слідчого судді, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому в силу вимог ст. 399 КПК України у відкритті провадження слід відмовити.  
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 – адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу судді Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року і призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції. 
В обґрунтування своїх вимог стверджує, що за результатами розгляду його скарги слідчий суддя постановив рішення, яке не передбачене нормами чинного КПК України і суд апеляційної інстанції повинен був розглянути його апеляційну скаргу і скаргу ОСОБА_7 . 
Також вважає, що суд апеляційної інстанції, відмовивши у відкритті апеляційного провадження, порушив вимоги статей 7, 9 КПК України, чим обмежив доступ до правосуддя. 
Позиції інших учасників судового провадження
Від учасників судового провадження заперечення на касаційну скаргу не подавались.
У судовому засіданні представник ОСОБА_7 – адвокат ОСОБА_6 та прокурор підтримали касаційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, думку представника заявника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію права на справедливий суд гарантованого ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року залишено без розгляду скаргу представника ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області від 16 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 42018211180000031.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_6 подали апеляційні скарги на зазначену вище ухвалу слідчого судді.  
Ухвалою судді Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за скаргами ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року.
Як вбачається з ухвали апеляційного суду, суддя приймаючи своє рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за поданими апеляційними скаргами, послався на те, що діючим законодавством визначено вичерпний перелік рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку та на те, що відповідно до положень ст. 309 КПК України оскарження рішення слідчого судді про залишення без розгляду скарги представника ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області від 16 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 42018211180000031 не передбачено.
Проте, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції передчасно прийняв рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на таке.
Положеннями ст. 309 КПК України встановлено перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. 
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК Україниу випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Згідно із положеннями пунктів 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження мають відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Положеннями ст. 309 КПК України передбачена процедура апеляційного оскарження ухвал слідчого судді, які перешкоджають розгляду по суті скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, зокрема ухвали про повернення такої скарги або відмову у відкритті провадження по ній. 
У даному провадженні суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що за результатами розгляду скарги слідчий суддя постановив рішення про залишення без розгляду скарги представника ОСОБА_7 – адвоката 
ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області від 16 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 42018211180000031, яке безпосередньо не передбачене кримінальним процесуальним законом, проте за своїми правовими наслідками є аналогічним наслідкам рішень про повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній, оскільки скарга не розглядається по суті.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 304 КПК України ухвала слідчого судді про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Разом з цим, забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства ( пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України, стаття 14 Закону України від 02.06.2016 року № 1402- VIII «Про судоустрій і статус суддів». 
Так, Конституційний Суд України в своєму рішенні дійшов висновку, що апеляційне оскарження судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли Закон містить заборону на таке оскарження ( абзац другий підпункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України  від 27 січня 2010 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 ).
«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Однак такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та постановленою метою. Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти. Конвенція має на меті гарантію не теоретичних або ілюзорних прав, а практичних та ефективних. Особливо це стосується права на доступ до суду з огляду на визначене місце, яке посідає в демократичному суспільстві право на справедливий суд.
Оскільки слідчий суддя прийняв рішення, яке за своїми правовими наслідками є аналогічним наслідкам рішень про повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній, то суду апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами на це рішення, з урахуванням приписів пунктів 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7 КПК України у системному зв`язку з положеннями ч. 2 ст. 309 КПК України, мав би виходити із того, що ухвала слідчого судді про залишення без розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає апеляційному оскарженню.
Таким чином, рішення судді Тернопільського апеляційного суду від 
12 грудня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргами ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року не узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону.
Враховуючи вище наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді, яка відповідно до положень ст. 309 КПК України не включена до переліку ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, проте за своїми правовими наслідками є аналогічною наслідкам ухвали про повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній, може бути оскаржене в апеляційному порядку.
З огляду на викладене, оскаржувана ухвала судді апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підлягає скасуванню, а матеріали провадження – призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу судді Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року  скасувати і призначити  новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                        ОСОБА_3