УХВАЛА

29 травня 2020 року 
Київ
справа №260/1464/19
адміністративне провадження №К/9901/10064/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М., 

перевірив касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року у справі №260/1464/19 за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б.  Хмельницького, про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі.

І. Суть справи

Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулась у суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького.

Закарпатський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 21 листопада 2019 року позов задовольнив:

- стягнув із ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошові кошти в розмірі 144417,62 грн - витрати, пов`язані з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького.

Це рішення Восьмий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 18 березня 2020 року скасував і ухвалив нову постанову, якою позов Адміністрації Державної прикордонної служби України залишив без розгляду, оскільки встановив, що позивач звернувся в суд із пропуском строку, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»).

У касаційній скарзі Адміністрація Державної прикордонної служби України просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року залишити в силі.

Верховний Суд ухвалою від 30 квітня 2020 року залишив касаційну скаргу без руху, встановивши скаржнику строк у десять днів із моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
  
У встановлений строк скаржник усунув недоліки касаційної скарги, вона відповідає вимогам статті 330 КАС України, що дає змогу суду вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.

Ознайомившись із доводами касаційної скарги Верховний Суд вважає за потрібне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

ІІ. Мотиви Верховного Суду

Приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права в подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі незгоди з ухваленими судовими рішеннями, після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їх оскарження в касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Судами першої й апеляційної інстанцій встановлено, що, ОСОБА_1 навчався в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, проходив військову службу й був звільнений із військової служби не відслуживши 5 років після закінчення вищого військового навчального закладу, витрат на його навчання не відшкодував.

Отже, навчаючись у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.  Хмельницького, відповідач проходив військову службу, тобто публічну службу.

Суд апеляційної інстанції залишаючи позов без розгляду встановив, що перебіг строку на реалізацію позивачем свого права на звернення до суду з позовом про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому військовому навчальному закладі розпочався 9 серпня 2019 року, разом із тим позивач звернувся в суд 9 жовтня 2019 року, тобто з пропуском місячного строку, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Суд касаційної інстанції зауважує, що спори щодо проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають із моменту прийняття особи на посаду й до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню норми частини п`ятої статті 122 КАС України.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі №?804/285/16, у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року в справі №?140/721/19 та в постанові Верховного Суду від 28 лютого 2020 року в справі №?120/1560/19-а.

Виходячи із системного аналізу викладених Верховним Судом правових висновків у вказаних рішеннях Верховного Суду в поєднанні з вимогами касаційної скарги та змісту спірних правовідносин у цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції відповідно до таких висновків Верховного Суду, а скаржник не обґрунтував необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в постановах Верховного Суду та застосованих судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження в справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права в подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене в частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах).

За таких умов і обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у відкритті касаційного провадження в справі.

Керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Адміністрації Державної прикордонної служби України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року у справі №260/1464/19 за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б.  Хмельницького, про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………...

……………………………

……………………………
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду