Справа № 751/688/20 	Головуючий у 1 інстанції Мороз К.В. 	
Провадження № 33/4823/91/20 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 173-2 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
з участю потерпілої - ОСОБА_3 ,
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова  від 27 лютого  2020 року, -

                                       В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, розлучена, маюча неповнолітню дитину, працююча в школі-інтернат техпрацівником, зареєстрована та  проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.  

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 420 грн. 40 коп. 

Як встановив суд, 07 грудня 2020 року о 12 год.30 хв. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до матері ОСОБА_3 , що полягало у спричиненні тілесних ушкоджень, майнової шкоди, внаслідок чого, завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 
08 грудня 2019 року близько 08 год. 20 хв. за адресою  АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство по відношенню до сестри ОСОБА_4 , що полягало у вчиненні діянь психологічного характеру, внаслідок чого, завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 .    

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, де просить скасувати її та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначити їй більш суворий вид адміністративного стягнення, ніж призначено судом першої інстанції, а саме у виді громадських робіт. 
Вважає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не в повній мірі, та не всебічно дослідив матеріали справи і виніс неправильне рішення, та не в достатній мірі врахував  негативні проступки правопорушниці, загрозу її поведінки для оточуючих, а також характер та періодичність проступків ОСОБА_2 , які є умисними та постійними, та такими,  які завдають шкоди психічному здоров`ю потерпілих. При цьому, суд не зважив на те, що особа, яка притягується до  адміністративної відповідальності не виявила щирого каяття, а тому вважає, що призначене стягнення у виді штрафу не відповідає особі ОСОБА_2 , та не буде сприяти її виправленню. 
    
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_3 на підтримання поданої апеляційної скарги,  доводи  особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , яка висловилась  на спростування викладених в апеляційній скарзі тверджень, та заперечила проти задоволення апеляційних вимог потерпілої,  дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом першої інстанції при розгляді даної справи вказані вимоги закону дотримані в повному обсязі.
За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Судом встановлено, що 07 та 08 грудня 2019 року ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до матері ОСОБА_3 , що полягало у спричиненні тілесних ушкоджень, майнової шкоди, внаслідок чого, завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 , та домашнє насильство по відношенню до сестри ОСОБА_4 , що полягало у вчиненні діянь психологічного характеру, внаслідок чого, завдана шкода психічному здоров`ю останньої. 
В основу доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, судом першої інстанції, покладено дані, які містяться:
-в  протоколах про адміністративне правопорушення серії ГР№103972 від 15 січня 2020 року та серії ГР№ 256399 від 08 грудня 2019 року (а.с. 1, 12);
-протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03 січня 2020 року (а.с. 2);
-рапорті помічника чергового Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області Омельченка Є.М., щодо прийняття заяви про домашнє насильство від ОСОБА_5 (а.с. 13).
Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні нею інкриміновано адміністративного правопорушення підтверджується  також письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де зазначено детальні обставини інцидентів (а.с. 3, 15).
Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, які були належним чином зібрані та оформлені, апеляційний суд приходить до висновку про те, що місцевим судом вірно було встановлено наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2КУпАП.
Щодо доводів потерпілої, з приводу того, що призначене адміністративне стягнення не відповідає особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, внаслідок м`якості, не знайшло свого обґрунтованого підтвердження виходячи з наступного. 
Так, адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушниці, ступеня її вини та в межах санкції ч. 1ст. 173-2 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами.
Зокрема, судом першої інстанції при накладенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення були враховані не тільки загально визначені ст. 33 КУпАП критерії, але й інші, а саме: ставлення особи до вчиненого нею адміністративного правопорушення,  відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, в зв`язку з чим призначив його в межах санкції інкримінуємої частини статті.  
Таким чином, на думку апеляційного суду, враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.  
Керуючись ст.  294 КУпАП,  апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2020 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП  - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	М. М. Оседач