Постанова
Іменем України 
                           
03 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 344/8248/17-ц
провадження № 61-40928св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,
 
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідач - Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року, в складі судді Островського Л. Є., та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2018 року в складі колегії суддів: Малєєва А. Ю., Девляшевського В. А., Фединяка В. Д., 
 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від               15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання відмови в забезпеченні благоустроєним житлом протиправною та зобов`язання позачергового надати благоустроєне безоплатне житло.
 
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є інвалідом війни і згідно з рішенням міськвиконкому (далі - МВК) від 07 травня 2015 року № 260 зарахований на квартирний облік складом сім`ї із двох осіб, як інвалід війни. Таким чином, із           07 травня 2015 року він набув право на пільгу «Інвалід війни» категорії «Позачерговий» та включений у чергу на отримання житла в позачерговому порядку, а тому має право на отримання житлового приміщення поза чергою протягом двох років з дати прийняття рішення про включення до списку на позачергове одержання жилого приміщення відповідно до вимог статті 46 ЖК України.
На його письмове звернення з проханням забезпечити його родину житлом, виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради було повідомлено про те, що він дійсно перебуває на квартирному обліку при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради в списках позачергової черги з 07 травня 2015 за № 1165 та в контрольних списках як інвалід війни за № 59. Однак забезпечити його житлом в установлений законом термін в 1-2 роки виконком не має можливості у зв`язку з тим, що дана категорія черговиків забезпечується за рахунок коштів державного бюджету, і його житлове питання буде вирішуватись при надходженні коштів. Крім того, позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа.
Враховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити, визнати відмову Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в забезпеченні благоустроєним житлом протиправною та зобов`язати відповідача позачергово надати йому благоустроєне безоплатне житло.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від                  12 квітня 2018 рокув задоволенні позову відмовлено. 
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів існування підстав на одержання ним житла першочергово перед всіма іншими категоріями позачерговиків (стаття 46 ЖК України), не надав доказів наявності вільного житла, яке могло б бути йому розподілене, а також порушення, невизнання або оспорювання його права на отримання житла.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що забезпечення позивача житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством. Позивачем не надано суду доказів наявності переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у цьому списку передують позивачу.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У липні 2018 року ОСОБА_1  звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі заявник вказує на те, що судами не взято до уваги те, що в Конституції України не вказано про те, що механізм реалізації соціально-економічних прав може бути змінений державою через неможливість їх фінансового  забезпечення, що також узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої держава не має права посилатися на відсутність коштів, як на  причину неможливості виконання взятих на себе зобов`язань. Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства відповідач також зобов`язаний забезпечити позивача житлом як внутрішньо переміщену особу. Також заявник звертає увагу на те, що він не повинен доводити в суді факт порушення черговості забезпечення житлом, оскільки в разі відмови в наданні житлового приміщення особам, які мають право на його позачергове одержання, судом вирішується спір про надання житлового приміщення, а не встановлення черговості.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_2 , справу передано до повторного автоматизованого розподілу.
Справа розподілена судді-доповідачу. 
Доводи відзиву на касаційну скаргу
У грудні 2018 року Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив скаргу відхилити, рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.
 
Відповідно до довідки від 13 березня 2015 року № 37-14/1211, виданої Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 07 травня 2015 року у списках позачергової черги, складом сім`ї 2 особи як інвалід війни.
 
Згідно з відповідями Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради від 23 травня 2017 року № М/1266, 25 липня                  2017 року № 11.1-07/607 та листа Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05 грудня 2017 року № М/1266/1, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 07 травня 2015 року в списках позачергової черги за № 1165 та в контрольних списках інвалід війни за № 59.
 
З довідки від 16 грудня 2016 року № 884, виданої Департаментом соціальної політики Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вбачається, що позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа.
 
21 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до виконкому Івано-Франківської області з заявою про забезпечення його як інваліда війни житлом відповідно до вимог пункту 18 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
 
За повідомленням Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради від 23 травня 2017 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що він перебуває на квартирному обліку при виконкомі Івано-Франківської міської ради в списках як інвалід війни за № 59. При цьому, враховуючи, що  вказана категорія черговиків забезпечується за рахунок коштів державного бюджету, то житлове питання ОСОБА_1 буде вирішуватися при надходженні коштів згідно з чергою та з урахуванням пільг.
 
Згідно з відповіддю, наданою Департаментом житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради, станом на 06 вересня 2017 року в департаменті відсутня інформація щодо вільного до розподілу житла.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 
Позиція Верховного Суду
За частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення- без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій  відповідають вимогам ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Умови та порядок отримання позачергового житла ветеранами та інвалідами війни визначені нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також ЖК Української РСР.
 
Відповідно до статті 31 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
 
Частиною першою статті 46 ЖК Української PCP визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою, зокрема, до таких віднесено осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.
 
Відповідно до частини третьої статті 46 ЖК Української PCP громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.
 
Вказане право на отримання житла поза чергою особами з числа учасників бойових дій також закріплено у пункті 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
 
Згідно з пунктом 18 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії  їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.
 
Отже, забезпечення житлом таких осіб можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством.
 
Іншого порядку, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень діючим законодавством не встановлено.
 
Вирішуючи спір, суди на підставі належним чином оцінених доказів суди дійшли правильного висновку про те, що позивач має право на позачергове отримання житла відповідно до вимог пункту 18 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проте забезпечення позивача житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством. 
 
Всупереч доводам касаційної скарги, позивачем не надано суду доказів наявності переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у списку стоять перед ним. Позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги на отримання житла. 
 
Враховуючи, що попереду позивача у черзі знаходиться значна кількість осіб, які потребують поліпшення житлових умов, недотримання черговості становитиме порушення норм чинного законодавства та прав цих осіб, а отже правові підстави для задоволення позову відсутні.
 
Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
 
Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін із підстав, передбачених статтею 401 ЦПК України.
 
Керуючись статтями  401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
 
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	В. В. Сердюк   А. І. Грушицький   І. М. Фаловська