Постанова
Іменем України 
19 березня 2020 року
м. Київ
Справа № 591/6766/17
Провадження № 51 – 127 км 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                                                   ОСОБА_4 , 
прокурора                                                                                        ОСОБА_5 ,
захисника особи, відносно якої відмовлено 
у задоволенні клопотання про застосування 
примусових заходів медичного характеру, - ОСОБА_6    адвоката ОСОБА_7 
                                                                                                          в режимі відеоконференції,
розглянув в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017200440003077, щодо   
ОСОБА_6 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, зареєстрованого за адресою:     АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за клопотанням про застосування до нього примусових заходів медичного характеру за підозрою у вчиненні ним суспільно-небезпечних діянь, передбачених ст. 307 ч. 2,       ст. 309 ч. 2 КК України,
за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, - ОСОБА_8 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
До Зарічного районного суду м. Суми надійшло клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , яке було затверджене прокурором ОСОБА_10 , про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом до ОСОБА_6 , та яке мотивовано тим, що йому оголошено про підозру у вчиненні умисних суспільно-небезпечних діянь у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, передбачених ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 2 КК України. 
З клопотання вбачається, що ОСОБА_6 , за обставин детально наведених у клопотанні, органом досудового розслідування оголошено підозру про вчинення ним наступних умисних суспільно-небезпечних діянь: 
-          протиправні дії, що виразилися у збуті ОСОБА_11 за грошові кошти у сумі 200 грн. особливо-небезпечного наркотичного засобу «канабісу» загальною масою в перерахунку на висушену речовину 4,969 г (ст. 307 ч. 2 КК України);
-          повторний збут за грошові кошти в сумі 100 грн. ОСОБА_11 особливо-небезпечного наркотичного засобу «канабісу» масою в перерахунку на висушену речовину 2,397 г (ст. 307 ч. 2 КК України); 
-          незаконне придбання, виготовлення та зберігання без мети збуту наркотичного засобу «канабісу» загальною масою в перерахунку на висушену речовину     14,529 г та екстракту канабісу масою в перерахунку на суху речовину 0,358 г, вчинене ним, як особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України (ст. 309 ч. 2 КК України).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 743 від 02.10.2017          ОСОБА_6 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому правопорушення, страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
За таких обставин, на думку органів досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних суспільно-небезпечних діянь, але за своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 та закрито кримінальне провадження № 12017200440003077 від 14 серпня 2017 року відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 2 КК України, оскільки не доведено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечні діяння.
Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2474,00 грн. віднесено на рахунок держави.
Прийнято рішення щодо речових доказів. 
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2018 року залишено без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - без задоволення.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала 
У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6  скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що ухвала апеляційного суду постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. На думку прокурора, ухвала не відповідає вимогам ст.ст. 370, 419 КПК України, оскільки в ній не спростовано усіх доводів апеляційної скарги прокурора та немає посилання на безпосередньо досліджені в апеляційному суді докази.  
Заперечень на касаційну скаргу прокурора від учасників судового провадження не надходило.    
Позиції учасників судового провадження 
Прокурор в судовому засіданні вважав касаційну скаргу частково обґрунтованою і просив її задовольнити.
Захисник в судовому засіданні заперечувала проти касаційної скарги прокурора та просила залишити її без задоволення.
Мотиви Суду 
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.   
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту положень ст.ст. 418 ч. 2, 419 КПК України вбачається, що судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. Ухвала суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має містити короткий зміст доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, а також викладаються докази, що спростовують її доводи.  
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурор у своїй апеляційній скарзі, не погоджуючись із висновком суду першої інстанції про недоведеність вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому суспільно-небезпечних діянь та закриттям кримінального провадження щодо нього за ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 2 КК України, подала апеляційну скаргу. Мотивуючи таку свою позицію, прокурор в апеляційній скарзі зазначила доводи, де вказувала про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та зроблені внаслідок неповного, однобічного дослідження доказів наявних в матеріалах кримінального провадження і без належного з`ясування усіх обставин подій. 
Зокрема прокурор в апеляційній скарзі вказала на те, що факт скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечних діянь в повному обсязі підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами: протоколом огляду майна, цінностей та грошових коштів від 14 серпня 2017 року; протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 14 серпня 2017 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 14 серпня 2017 року; протоколом про результати аудіо,  відеоконтролю місця (за особою) від 17 серпня 2017 року; протоколом огляду майна, цінностей, грошових коштів від 20 вересня 2017 року; протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 20 вересня 2017 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 20 вересня 2017 року; протоколом про результати аудіо, відеоконтролю місця (за особою) від 25 вересня 2017 року; протоколом обшуку від 21 вересня 2017 року; висновками експертиз № 19/119/7-2/1252е від 21.08.2-17, № 19/119/7-2/1528е від 29.09.2017, № 19/119/7-2/1553е від 23.10.2017. 
У зв`язку із чим, прокурор в апеляційній скарзі просила апеляційний суд дослідити зазначені письмові матеріали кримінального провадження, а також покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновок судово-психіатричного експерта № 743 від 02.10.2017, диски з записами проведення оперативних закупок від 20.09.2017 року та від 14.08.2017 року, скасувати ухвалу суду першої інстанції, винісши ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.  
За обставин того, що прокурор в апеляційній скарзі оскаржила ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 2 КК України, вказувала на однобічність і неповноту розгляду справи судом першої інстанції і помилкову оцінку ним доказів, та просила винести іншу ухвалу про застосування таких заходів до особи, з метою забезпечення реалізації стороною обвинувачення права на апеляційне оскарження такого судового рішення відповідно до ст. 22 ч. 6 КПК України апеляційний суд мав створити необхідні для цього умови, в тому числі і шляхом повторного дослідження обставин, які оскаржуються стороною кримінального провадження, та про необхідність іншої оцінки яких вона просить (заявляє клопотання) в апеляційній скарзі. 
Забезпечення таких умов передбачено безпосередньо частиною 3 статті 404 КПК України, відповідно до якої за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Проте, суд апеляційної інстанції не виконав таких вимог процесуального закону, не вирішив клопотання прокурора про повторне дослідження доказів, які, на думку прокурора, підтверджують факт вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 2 КК України, їх безпосередньо не дослідив і власної оцінки усім обставинам кримінального провадження з огляду на ст.ст. 22, 23, 94, 95 КПК України не дав. 
Таким чином, апеляційний суд порушив вимоги ст. 419 КПК України при розгляді апеляційної скарги прокурора і дійшов передчасного висновку щодо законності ухвали суду першої інстанції щодоОСОБА_6 , залишивши її без зміни.
Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами                  ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення. 
За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора - задоволенню частково. 
При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, перевірити усі доводи як апеляційної скарги, так і інші доводи касаційної скарги прокурора щодо дій ОСОБА_6 , дослідити обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, - ОСОБА_8 задовольнити частково. 
Ухвалу Сумського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3