справа № 372/3809/17                                   головуючий у суді І інстанції Потабенко Л.В.
провадження № 22-ц-/824/5678/2020          суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
17 червня 2020 року                                                                                    м. Київ
Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Фінагеєва В.О., 
суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
  за участю секретаря Гасюк В.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Київської області на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 05 листопада 2019 року про призначення земельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство «Лісопаркове господарство «Конча Заспа», Національний природний парк «Голосіївський», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсним розпорядження, державних актів на право власності та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, -
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2017 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави та просив визнати недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 20 грудня 212 року № 2307 «Про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області»; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 347805 площею 0,3797 га з кадастровим номером 3223187700:04:027:0352, виданий ОСОБА_3 ; витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельні ділянки з незаконного володіння: ОСОБА_1 площею 1,0727 га з кадастровим номером 3223187700:04:027:0354; ОСОБА_2 площею 0,5979 га з кадастровим номером 3223187700:04:027:0353; ОСОБА_3 площею 0,3797 га з кадастровим номером 3223187700:04:027:0352 та площею 1,2914 га з кадастровим номером 3223187700:04:029:0230, загальною вартістю 106 834 грн. 65 коп., які розташовані в адміністративних межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області.       
                Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 05 листопада 2019 року призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання: - які земельні ділянки площею 0,3797 га з кадастровим номером 3223187700:04:027:0352, площею 1,2914 га з кадастровим номером 3223187700:04:029:0230, площею 1,0727 га з кадастровим номером 3223187700:027:0354 та площею 0,5979 га з кадастровим номером 3223187700:04:027:0353 співвідносяться (накладаються повністю, накладаються частково, не накладаються, межують, не межують) із землями лісового фонду Комунального підприємства «Лісопаркове господарство «Конча Заспа». Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
В апеляційній скарзі прокурор Київської областіпросить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор Київської області зазначає, що судом не поставлено під сумнів наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, подані на підтвердження доводів прокурора про повне накладення спірних земельних ділянок на землі лісогосподарського призначення, не вказано на їх суперечливість чи недостатність для вирішення справи по суті. Суд не обґрунтував своє рішення про необхідність призначення експертизи у даному спорі. У даній справі будь-які питання, які потребують спеціальних знань і зумовлюють необхідність зупинення провадження у справі через призначення судової експертизи відсутні. В ухвалі суду не зазначено ні обставини справи, які мають значення для проведення експертизи, ні підстави для її проведення. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто, у разі коли інші докази не можуть замінити інші засоби доказування. У матеріалах справи містяться докази, які вказують на те, що спірні земельні ділянки відносяться до земель лісового фонду Дачного лісництва КП ЛПГ «Конча-Заспа» та земель державної власності під об`єктами природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Будь-яких об`єктивних підстав для зупинення провадження у справі через необхідність призначення експертизи не існує, як і не існує взаємно суперечливих доказів у даній справі. Безпідставне зупинення провадження у справі призводить до затягування розгляду справи з надуманих мотивів.    
У відзиві на апеляційну скаргу, який поданий у встановлений апеляційним судом строк, представник ОСОБА_3 зазначає, що у зв`язку з наявністю суперечливих даних щодо віднесення витребуваних земельних ділянок до земель лісового фонду або сільськогосподарського призначення з метою встановлення фактичних обставин щодо накладення спірних земельних ділянок на землі лісового фонду КП ЛПГ «Конча-Заспа», у зв`язку з відсутністю однозначної відповіді Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержліспроект» та необхідністю застосування спеціальних знань для вирішення цього спору судом першої інстанції було призначено судову земельно-технічну експертизу у даній справі. Крім того, ухвалою суду від 22 жовтня 2018 року у даній справі уже призначалася експертиза з ідентичними питаннями, але вона не була проведена з технічних причин. Прокурор та інші учасники по даній справі не оскаржували зазначену ухвалу та погодилися з необхідністю її проведення для встановлення фактичних обставин даної справи.
У відзиві на апеляційну скаргу, який, з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», подано у встановлений апеляційним судом строк, ОСОБА_1 посилається на ті ж самі обставини, що й представник ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу прокурора.        
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про призначення судової земельно-технічної експертизи та зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення даного спору необхідні спеціальні знання.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.
Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Зі змісту позовної заяви прокурора, який звернувся до суду в інтересах держави, вбачається, що предметом позову є визнання недійсним розпорядження про передачу земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ; визнання недійсним державного акту; витребування на користь держави земельних ділянок з незаконного володіння громадян. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельні ділянки, виділені у власність громадян, накладені на землі лісогосподарського призначення. На підтвердження своїх вимог, прокурор надав докази, які на його думку, є достатніми для розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 43 ЦПК України  учасники справи мають право подавати докази, заяви та клопотання.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, оскільки вважає, що існують суперечливі дані щодо віднесення витребовуваних земельних ділянок до земель лісового фонду або сільськогосподарського призначення. У клопотанні представник відповідача вказував на те, що по даному питанню відсутня однозначна відповідь Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержліспроект». 
На думку прокурора, у даній справі будь-які питання, які потребують спеціальних знань, відсутні. У матеріалах справи містяться докази, які вказують на те, що спірні земельні ділянки відносяться до земель лісового фонду Дачного лісництва КП ЛПГ «Конча-Заспа» та земель державної власності під об`єктами природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. 
В апеляційній скарзі прокурор посилається на такі докази як інформацію ВО «Укрдержліспроект» від 07 жовтня 2016 року № 616 з фрагментом з Публічної кадастрової карти України із нанесенням місць розташування спірних земельних ділянок та земель, належних на праві постійного користування КП ЛПГ «Конча-Заспа»; матеріали лісовпорядкування КП «Лісопаркове господарство «Конча-Заспа»; інформацію КП «Лісопаркове господарство «Конча Заспа» від 17 жовтня 2016 року № 299 та від 10 жовтня 2016 року № 290, Проект організації та розвитку лісового господарства КП «Лісопаркове господарство «Конча-Заспа» 2010 року, планово-картографічні матеріали лісовпорядкування КП «Лісопаркове господарство «Конча Заспа», лист Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства від 17 жовтня 2016 року № 299, інформацію Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 10 листопада 2016 року № 10-1003-99.2-5419/2-16; від 18 жовтня 2016 року № 10-1003-99.2-5142/2-16. 
У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 посилаються на лист Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 17 травня 2018 року, лист Обухівської районної державної адміністрації від 17 травня 2018 року, лист ДП «Київське лісове господарство» від 19 грудня 2012 року. У зазначених листах вказано, що землі рахувалися як землі запасу; розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 20 грудня 212 року № 2307 земельні ділянки віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення; земельні ділянки, що передані розпорядженням від 20 грудня 212 року № 2307 у власність громадян, не відносяться до земель лісового фонду ДП «Київлісгосп».     
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Сприяючи стороні відповідача у реалізації його процесуальних прав, суд першої інстанції задовольнив клопотання та призначив у справі судову земельно-технічну експертизу.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі якихсуд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як висновки експертів.
Отже, у разі проведення експертизи висновок експерта разом з іншими наданими учасниками справи доказами підлягатиме оцінці як окремо, так і в їх сукупності.
В апеляційній скарзі прокурор також вказує на те, що будь-яких об`єктивних підстав для зупинення провадження у справі через необхідність призначення експертизи не існує. Безпідставне зупинення провадження у справі призводить до затягування розгляду справи з надуманих мотивів.    
У той же час, відповідно до вимог ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.
Тобто, зупиняючи провадження у справі на час проведення експертизи, суд першої інстанції скористався наданим йому правом, визначеним ст. 252 ЦПК України, а тому посилання прокурора на безпідставне зупинення провадження у справі є необґрунтованими.  
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, висновки суду викладені в  оскаржуваній ухвалі доводами апеляційної скарги не спростовуються, а тому підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Київської області залишити без задоволення.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 05 листопада 2019 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає. 
Повне судове рішення складено 18 червня 2020 року.
 
Головуючий                                                                    Фінагеєв В.О.
 
Судді                                                                                          Кашперська Т.Ц.
                                      
                                                                                        Яворський М.А.