ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/4935/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року (суддя суду 1 інстанції Батрак І.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії з 01.03.2017р. по теперішній час;
- зобов`язати відповідача здійснити виплату пенсії позивачу згідно п. 7 Порядку призначенні і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992р. № 418, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 № 713, з 01.03.2017р. по теперішній час без обмежень граничного розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що позивачу обмежено розмір пенсії відповідно до ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте таке обмеження максимальним розміром не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», оскільки пенсія йому була призначена у 2001 році з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсії за вислугу працівникам авіації і льотно-випробного складу» від 21.07.1992.р. №418. Отже застосування відповідачем обмеження відповідачем обмеження граничного розміру пенсії є неправомірним.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2017 року по теперішній час. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 згідно з пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992р. №418, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005р. №713, з 01 березня 2017 року по теперішній час без обмежень граничного розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат.Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що     Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року    за №3668-УІ визначено, зокрема, що максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до    Закону України «Про пенсійне забезпечення», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказані норми    Закону №3668    є чинними, неконституційними не визнавалися, а отже, підлягають застосуванню, в тому числі і відповідачем по даній справі.
Відповідно до вимог    статті 311 КАС України    справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжята отримує пенсію за вислугу років, як працівник льотно-виробничого складу цивільної авіації з 26 грудня 2001 року.
Відповідно до розпорядження від 15.03.2017р.№144430 УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя здійснено перерахунок пенсії позивача за вислугу років та враховуючи, що за наслідками такого перерахунку розмір пенсії останнього склав 12 956,53грн., управлінням починаючи з 01.03.2017р. нарахування та виплата пенсії проводилися у розмірі 10740,00 грн.
У подальшому з 01.03.2018р. Центральним об`єднаним УПФУ м. Запоріжжя здійснено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та враховуючи, що за наслідками такого перерахунку розмір пенсії останнього склав 17759,48 грн., управлінням починаючи з 01.03.2018р. нарахування та виплата пенсії проводилися у розмірі 13730,00 грн.
З 01.03.2019р. Центральним об`єднаним УПФУ м. Запоріжжя, правонаступником якого є відповідач, також здійснено перерахунок пенсії позивача за вислугу років та враховуючи, що за наслідками такого перерахунку розмір пенсії останнього склав 22 161,52 грн., управлінням починаючи з 01.03.2019р. нарахування та виплата пенсії проводилися у розмірі 14 970,00 грн.
У вересні 2019 року позивач звернувся до Олександрівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо правильної виплати пенсійного забезпечення, однак листом від 27.09.2019р. №9/Б-9/ВЕБ відповідач повідомив, що розмір пенсії підлягає обмеженню відповідно до ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Спір полягає з приводу правомірності дій відповідача щодо обмеження максимальним розміром (10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність) перерахованої позивачу пенсії з 01 березня 2017 року, яка була призначена до 01.01.2016 року.
Між сторонами не має спору щодо підстав та дати здійснення перерахунку пенсії, щодо розміру пенсії, визначеного внаслідок перерахунку позивача. 
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються, починаючи з 01.01.2016р. Таким чином, з урахуванням часу призначення пенсії позивачу і пункту 2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII обмеження пенсії максимальним розміром, до позивача не застосовується.
Колегія суддів з вказаними висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне. 
За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Частиною першою статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991р. передбачено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Відповідно до змісту частини першої статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають, зокрема окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу.
Згідно з пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2005 року №713, у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Отже, законодавством, передбачено право позивача на перерахунок його пенсії в разі збільшення, середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня.
Статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI (надалі - Закон № 3668-VI) встановлено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону № 1058-IV та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання). Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Наведені норми кореспондуються з положеннями частини третьої статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. за № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII), відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вони не звужують зміст вже набутих прав пенсіонерів, розмір призначеної пенсії яких більший зазначеного максимального розміру. Водночас запроваджують обмеження щодо розміру призначених та перерахованих пенсій, зокрема, відповідно до законів № 1788-ХІІ.
Отже, вказана норма Закону №3668-VI стосується виплат пенсії, призначеної до 01.10.2011р., та розмір якої перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.
Таким чином, вказана норма жодним чином не встановлює скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI, у тому числі і не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.
Відповідно до наведених вище законодавчих положень виплата перерахованої пенсії обмежується указаним максимальним розміром.
З матеріалів справи слідує, що розмір пенсії позивача з 01.03.2017 року перевищував десять прожиткових мінімумів установлених для осіб, що втратили працездатність, а тому відповідач здійснюючи в березні 2017 року та в подальшому перерахунок пенсії позивачу та її виплату з урахуванням встановлених наведеними законодавчими положеннями обмежень, діяв правомірно.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 205/8204/16-а, від 31.01.2019 року у справі № 285/933/16-а, від 03.04.2019 року у справі № 554/2887/17, від 21.11.2019 у справі № 161/14321/16-а.
Доводи позивача в адміністративному позові, з якими погодився су першої інстанції, про те, що він отримує пенсію з 2001року, а тому застосування відповідачем обмеження граничного розміру пенсії на підставі статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», в редакції Закону України «Про внесення змін  до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року є неправомірним, суд апеляційної інстанції вважає помилковими.
Також суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції з посиланням на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12.11.2019 року у справі № 360/1428/17, з таких підстав.
Відповідно до Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину третю статті 27 доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII від 06.12.2016 року, який набрав чинності з 01.01.2017 року, у частині третій статті 27 слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".
При цьому, Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016р. вже не містили застережень про те, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 1 січня 2016 року або з 1 січня 2017 року.
На час звернення позивача із заявою до пенсійного органу частина третя статті 27 мала таку редакцію: "Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".
В свою чергу, вказана вище норма не має виключень щодо особливостей виплати пенсії з обмеженням верхньої межі: внаслідок первинного призначення або після проведеного перерахунку.
Враховуючи наведене, відповідачем правомірно застосовано обмеження граничного розміру при нарахуванні та виплаті позивачеві пенсії з 01.03.2017. 
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через неправильне застосування норм матеріального права, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями    241-245,    250,    315,    317,    321,    322,    327,    329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - задовольнити.
Рішення    Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року - скасувати.
У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії  - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених  пунктом 2 частини 5  статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров