ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України
06 квітня 2020 року

м. Харків
справа № 646/3447/19 
провадження № 22-ц/818/2100/20

Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 , 
розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, зміну способу і порядку їх стягнення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2  - ОСОБА_3  на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2019 року, постановлене під головуванням судді Шелест І.М., в залі суду в м. Харкові,-
в с т а н о в и в:
В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, зміну способу і порядку їх стягнення, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , в розмірі ј частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. 
Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2019 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів, стягнутий за рішеннямЧервонозаводського районного суду м. Харкова від 23 червня 2011 року у справі № 2-752/11, за яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 18 листопада 2010 року, на розмір аліментів - ј частини з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 січня 2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі №646/3447/19 - залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником відповідача подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково. Змінити розмір аліментів, стягнутий за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 червня 2011 року, за яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 18 листопада 2010 року, на розмір аліментів в розмірі 1 500,00 грн. щомісяця, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сиди та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи. Справу було розглянуто без участі відповідача, що порушило його право на захист. Судом не було надано належної правової оцінки наявності на утриманні відповідача батька, який є інвалідом, цивільної дружини та двох дітей. Позивачем не надано доказів, що свідчать про поліпшення матеріального становища відповідача. Підстави для зміни способу стягнення аліментів відсутні. 
У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, викладені в апеляційній скарзі доводи є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції. Факт перебування на утриманні ОСОБА_2 сина цивільної дружини не є правовою підставою для звільнення відповідача від обов`язку утримання рідної дитини на гідному рівні. ОСОБА_2 не надано доказів, що свідчать про перебування батька, який є інвалідом, на утриманні відповідача. Визначений рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 червня 2011 року розмір аліментів, що дорівнює 500,00 грн. щомісяця, є недостатнім для забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, як спосіб виконання обов`язку батька щодо утримання власної дитини, не сприяє ефективному досягненню мети такого стягнення - належного матеріального забезпечення дитини. Визначення розміру аліментів у частці від заробітку зможе забезпечити належне виконання батьком свого обов`язку щодо утримання дитини. 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року відповідно до ст. 369 ЦПК України розгляд справи був призначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 94). 
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Задовольняючи позов та змінюючи розмір аліментів на ј частину з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, суд першої інстанції виходив з наявності у позивачки права на визначення розміру аліментів у частці від заробітку.
Такий висновок суду відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Матеріали справи свідчать про те, що сторони мають спільного сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7). 
ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 червня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісяця на сина ОСОБА_4 , з 18 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). 
ОСОБА_1 працює в Державному підприємстві «Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова» на посаді контролера квитків, загальна сума доходу за період з 01 травня 2018 року по 30 квітня 2019 року за винятком утримань, становить 46 840,42 грн. (а.с. 10).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 страждає на виражений пневматоз кишечника та початкові ознаки полісигментарного остеохондрозу шийного відділу хребетного стовбуру. Потребує дієтичного харчування (а.с. 12, 15-17). 
ОСОБА_2 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та має наступний склад сім`ї: дружина - ОСОБА_6 , син дружини - ОСОБА_7 , батько - ОСОБА_8 , син - ОСОБА_9 (а.с. 57).
ОСОБА_2 та його цивільна дружина - ОСОБА_6 мають спільного сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 46). 
Батько відповідача - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонер за віком, має третю групу інвалідності (а.с. 47,48).
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.
Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, а саме, ст.ст. 182 - 184 СК України. 
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.
Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визначеного розміру стягнутих аліментів.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Тлумачення ст. 192 СК України дозволяє констатувати, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача. 
Матеріали справи свідчать про наявність у відповідача на утриманні ще одного сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батька -  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонера за віком, який має третю групу інвалідності. 
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів на утримання дитини, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, та зменшити його з ј частини з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, до 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів.
Доводи апеляційної скарги щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно не грунтуються на законі, оскільки право на визначення способу стягнення аліментів (тверда грошова сума або частка від заробітку) належить особі, на користь якої стягуються аліменти.
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, щодо перебування дитини цивільної дружини на його утриманні, ненадання матеріальної допомоги рідним батьком цієї дитини, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.
 Закон України «Про охорону дитинства»  визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.
Обсяг відповідальності відповідача не залежить від перебування на його утриманні сина цивільної дружини. Цей факт не звільняє відповідача від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитині (рідному сину - ОСОБА_4 ), які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.
Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги стосовно того, що факт проживання дитини в державній гімназії - інтернат з посиленою фізпідготовкою «Кадетський корпус» позбавляє позивача права на стягнення аліментів, зважаючи на наступне. 
Відповідно до  ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Цей припис підтверджує принцип підвищеного захисту прав дитини.
У ст.179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.
Доводи про розгляд справи за відсутності відповідача не приймаються колегією суддів, оскільки розгляд справи судом першої інстанції проведений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення розміру аліментів.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-
постановив:
Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2019 року- змінити в частині визначення розміру аліментів. 
Змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 червня 2011 року у справі № 2-752/11, з 500,00 грн. щомісяця на 1/6 частину з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 512,27 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.
Головуючий:    Судді:	О.В. Маміна   С.С. Кругова   Н.П. Пилипчук