УХВАЛА

01 червня 2020 року 
Київ
справа №1.380.2019.004423
адміністративне провадження №К/9901/13275/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А., 

перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича про визнання протиправними дій, скасування постанов,  
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича, в якому просив:
- визнати протиправними дії приватного виконавця Маковецького Зоряна  Вікторовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.08.2019 року в частині закінчення виконавчого провадження і виведення в окреме виконавче провадження та визначення до стягнення основної суми винагороди приватного виконавця в розмірі 57 999,96 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.08.2019 року, винесену Приватним виконавцем Маковецьким Зоряном Вікторовичем у виконавчому проваджені ВП № 57124267, в частині закінчення виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса №1245 від 25.07.2018 року та виведення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця від 03.09.2018 року;
- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 03.09.2018 року (із змінами внесеними постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 13.08.2019 року), винесену Приватним виконавцем Маковецьким Зоряном Вікторовичем у виконавчому проваджені ВП № 57124267.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року, позов задоволено. 
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції,              21 травня 2020 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу. 
Відповідно до частини першої статті 334 Касаційного адміністративного суду України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують  стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»  і  стаття 13 КАС України.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої  статті 333 КАС України  (в чинній редакції) суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.  
У свою чергу, стаття 287 регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що спірні правовідносини в цій справі виникли з приводу дій та рішень приватного виконавця.
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний позивачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ.
Відтак, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись статтями  287, 333 КАС України
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича про визнання протиправними дій, скасування постанов. 
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                О. В. Кашпур          

Судді:                                                                                           О.Р. Радишевська

                                                                                                    С.А. Уханенко