Справа № 308/14213/19

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

18.03.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., перевіривши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
                                                в с т а н о в и в :
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 березня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, пенсіонер, 
визнаний винним і на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн..
Згідно постанови, 03.12.2019 о 00 год. 30 хв. по вул. Минайській, 25 у м. Ужгород, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Evanda», д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги передбачені п. 2. 5 ПДР та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 з таких підстав. 

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

         Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

        Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом першої інстанції – 02.03.2020 11:20, і при цьому, в розгляді справи приймав захисник ОСОБА_1 – адвокат Хиля М. М., що не заперечується і в апеляційній скарзі та, відповідно, також свідчить про те, що ОСОБА_1 було відомо про час та місце розгляду справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Вищевказане свідчить про те, що останнім днем строку на апеляційне оскарження постанови від 02.03.2020 є 12.03.2020.

Як убачається зі змісту поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, датою її виготовлення є 16.03.2020, і цього ж дня її подано до суду першої інстанції, що у свою чергу свідчить про пропущення ОСОБА_1 передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 02.03.2020.

Крім того, зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї документів не вбачається, що ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, вважаючи, що строк на апеляційне оскарження необхідно обчислювати з 11.03.2020, що у свою чергу, з урахуванням вищенаведених норм та обставин, не відповідає дійсності, так як зміст ч. 2 ст. 294 КУпАП свідчить про те, що відлік строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення починається саме з моменту винесення судом рішення, а не з моменту отримання особою його копії.

Зазначаючи в апеляційній скарзі про отримання адвокатом Хиля М. М. копії оскаржуваної постанови лише 11.03.2020, ОСОБА_1 не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження і не посилається на вказану обставину як на поважність причин пропуску цього строку. 

Вищенаведені норми та обставини, у своїй сукупності, свідчать про необхідність повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 як особі, що її подала, оскільки останній пропустив строк на апеляційне оскарження і не клопоче про його поновлення.

При прийнятті рішення про повернення апеляційної скарги враховується те, що саме неухильне дотримання вимог КУпАП є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду; що суд, за відсутності клопотань не вправі поновлювати пропущений апелянтами строк на апеляційне оскарження, витребовувати будь-які докази, тощо; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення, у тому числі й без заявлення клопотання про поновлення такого строку, порушує принцип юридичної визначеності, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах; що зазначені в апеляційній скарзі доводи про те, що строк на апеляційне оскарження постанови від 02.03.2020 не пропущено з підстав отримання її копії 11.03.2020, не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема, ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                                               П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, подану на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – повернути ОСОБА_1 як особі, що її подала, разом із доданими до неї матеріалами, а також надіслати йому копію постанови.
                Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан