ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.002751 пров. № А/857/3818/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді -                                     Макарика В.Я.

суддів -                                                          Матковської З.М., Шавеля Р.М.

зу участю секретаря судового засідання - Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Сакалош В.М., м. Львів) у справі №1.380.2019.002751 за адміністративним позовом приватного підприємства "Реліквія" до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу,-

                                                     В С Т А Н О В И В:          

31 травня 2019 року приватне підприємство "Реліквія" звернулося з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області в якому просило визнати протиправною і скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ЛВ1885/893/НД/АВ/ФС від 02.05.2019.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправною і скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ЛВ1885/893/НД/АВ/ФС від 02.05.2019 винесену Головним управлінням Держпраці у Львівській області.
Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області (79005, м. Львів, пл. Міцкевича, 8; ЄДРПОУ 39778297) на користь приватного підприємства "Реліквія" (79053 ,м. Львів, вул. В. Великого, 71/76; ЄДРПОУ 31291589) судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.
Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив відповідач Головне управління Держпраці у Львівській області та вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та без урахування всіх обставин справи. Тому апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
09 червня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання від апелянта про відкладення розгляду справи, яке мотивоване забезпеченням заходів карантину.
За результатами розгляду вказаного клопотання колегія суддів ухвалила його відхилити, оскільки будь-якого обґрунтування неможливості явки до суду апелянта не наведено.
Поверхневі та загальні покликання на умови карантину зі сторони позивача не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи. Також рекомендація Ради суддів України (лист № 9рс-186/20 від 16.03.2020р.) не вказує на припинення судами розгляду справ, а лише встановлює особливий режим судів України, який включає в себе, зокрема, розгляд справ в режимі відеоконференції, по можливості здійснення розгляду справи без участі сторін, в порядку письмового провадження, рекомендацію учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин апеляційний суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторони апелянта. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.
В протилежному випадку відкладення розгляду справи без пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя в умовах карантину може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції врахувавши викладені обставини та норми статті 313 КАС України, а саме ч. 2 ст. 313 КАС України у якій зазначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та ч. 3 ст. 313 КАС України суд апеляційної інстанції явку сторін у даній справі не визнавав обов`язковою, тому присутність осіб (відповідача), які беруть участь у справі є не обов`язковою та даний спір може бути вирішений на підставі наданих учасниками справи письмових доказів.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що відповідно до направлення №0721 від 29.03.2019 на проведення інспекційного відвідування у ПП "Реліквія", на підставі наказу від 29.03.2019 р. № 0721-П, головними державними інспекторами відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інспектором праці ОСОБА_12 Світланою Богданівною, у зв`язку з неможливістю проведення інспекційного відвідування через відсутність документів ведення яких передбачено законодавством про працю, складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 29.03.2019 і вимогу про надання документів №ЛВ1885/893/НД/ПД від 29.03.2019, якою зобов`язано суб`єкт господарювання надати вказані документи до 08.04.2019.
Термін проведення інспекційного відвідування перенесено на 08.04-09.04.2019 згідно наказу №0734/1-П від 01.04.2019.
08.04-09.04.2019 проведено інспекційне відвідування, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування № ЛВ1885/893/НД/АВ від 09.04.2019, яким зафіксовано порушення законодавства про працю, а саме ч.1 ст.116 КЗпП України, ч.1 ст.117 КЗпП України, ч.1 ст.47 КЗпП України, ч.1 ст.38 КЗпП України.
Відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень № ЛВ1885/893/АВ/П від 09.04.2019, де було надано строк до 24.04.2019 усунути виявлені порушення законодавства.
На підставі акту начальником ГУ Держпраці у Львівській області було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ЛВ1885/893/НД/АВ/ІП від 18.04.2019, справу призначено до розгляду на 02.05.2019.
02.05.2019 першим заступником начальника ГУ Держпраці у Львівській області на підставі акта інспекційного відвідування винесено постанову №ЛВ1885/893/НД/АВ/ФС про накладення уповноваженими посадовими особами на ПП "Реліквія" штрафу в розмірі 4 173,00 грн. за порушення законодавства про працю, а саме: ч.1 ст.116 КЗпП України (не проведено виплату звільненому працівникові всіх належних від підприємства сум у день звільнення), ч.1 ст.117 КЗпП України (не нараховано середній заробіток за весь час затримки виплати належних працівникові сум), ч.1 ст.47 КЗпП України (належно оформлена трудова книжка не видана працівникові у день звільнення), ч.1 ст.38 КЗпП України (не дотримано встановлений законодавством строк попередження власника про розірвання трудового договору за власним бажанням працівника).
Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Статтею 259 Кодексу законів про працю України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - КЗпП України) встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 року №96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці, згідно з яким Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.
Згідно з пунктом 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі - Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).
Відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Підстави для проведення інспекційних відвідувань передбачені у пункті 5 Порядку №295. Так, згідно з підпунктом 1 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.
З наказу ГУ Держпраці у Львівській області від 29.03.2019 №0721-П, видно, що перевірка позивача здійснювалася на підставі п.п.1 п.5 порядку №295 за зверненням особи, однак з копії наявного в матеріалах справи наказу від 07.03.2019 вх. №С-271 не можливо встановити яка саме особа зверталася із відповідною заявою.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Взявши до уваги вказану норму чинного законодавства та викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки на підставі п. 5 Порядку.

Відповідно до пунктів 19, 20, 21 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Відповідно до пунктів 27, 29 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Припис виноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Однак, в матеріалах справи міститься копія акта перевірки, у якому не має підпису уповноваженої особи позивача, а також запису про відмову останнього підписати акт, що свідчить про невручення такого представнику позивача після звершення інспекційного відвідування.

Крім того, направлені на адресу відповідача зауваження після отримання акта перевірки та припису 22.04.2019 не були розглянуті та враховані при винесенні припису, оскільки такий, як і акт перевірки складено в один день - 09.04.2019 та направлено позивачу поштовою кореспонденцією.

Щодо порушень виявлених за результатами інспекційного відвідування, а саме невчасну виплату звільненому працівникові заробітної плати, що свідчить про порушення норм ст. 116 КЗпП України, а також невиплату середнього заробітку за час затримки такої виплати (ст. 117 КЗпП України) слід зазначити наступне.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З матеріалів справи встановлено, що працівника ОСОБА_13 було звільнено 22.02.2019 (п`ятниця), а виплату належних при звільненні сум було проведено 25.02.2019 (понеділок).  Крім цього в матеріалах справи наявна копія акта, який підтверджує відмову від отримання повного розрахунку при звільненні в якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_13 отримати трудову книжку та розрахунок при звільненні, з яким він не погоджувався.

При цьому виплата заробітної плати була проведена через касу ПП "Реліквія", що підтверджується копією наявної в матеріалах справи відомості на виплату готівки №48 від 25.02.2019, а отже здійснити виплату 22.02.2019 за умов відмови ОСОБА_13 отримати таку, було неможливим. не з вини підприємства.

Щодо порушень ст. 38 КЗпП України - розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з працівником за наявності письмового попередження власника або уповноваженого ним органу не за два тижні, то таке порушення не підтверджується належними доказами. З наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_13 про звільнення з роботи з посади продавця за власним бажанням з 22.02.2019, вбачається, що така не містить дати написання заяви, що не дає можливості встановити дотримання строків передбачених ст. 38 КЗпП України.

Щодо порядку накладення на позивача штрафу, слід зазначити, що відповідно до інформації  наявної на офіційному веб-порталі Укрпошта поштове відправлення з повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу (трек номер 7900821303938) було вручено представнику ПП "Реліквія" 24.05.2019, тобто уже після винесення відповідачем оскаржуваної постанови, що є самостійною підставою для висновку про невідповідність прийнятого рішення вимогам законодавства.

Суд першої інстанції звернув увагу на той факт, що припис від 09.04.2019 №ЛВ1885/893/НД/АВ визнано протиправним та скасовано у судовому порядку. Відповідно до ч. 4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 241, 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-
          
                                                   П О С Т А Н О В И В:             

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі №1.380.2019.002751 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України з урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. Я. Макарик 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 11 червня 2020 року.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду