ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року	Львів	Справа № 441/627/19 пров. № А/857/3314/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                              Курильця А.Р.,
суддів                                                  Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
з участю секретаря                               Михальської М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови  в справі  про  порушення митних правил,-

суддя в 1-й інстанції - Перетятько О.В.,
час ухвалення рішення - 03.02.2020 року, 
місце ухвалення рішення - м. Городок,
дата складання повного тексту рішення - 13.02.2020 року,

                                                      в с т а н о в и в :
          
У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби (правонаступник Львівської митниці ДФС, далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 4085/20900/18 від 09.07.2018 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 8500.00 грн. у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 03 лютого 2020 року поновлено строк на звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови в справі про порушення митних правил. Адміністративний позов задоволено, постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича № 4085/20900/18 від 14.08.2018 року визнано протиправною та скасовано. Провадження по справі відносно позивача про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.470 МК України закрито.
Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач, який вважає, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.
Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що при митному оформленні транспортних засобів, що переміщуються через кордон, обов`язковим є пред`явлення митному органу власником чи уповноваженою особою документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб чи право користування ним. В протилежному випадку транспортний засіб не підлягає пропуску через митний кордон України. Таким чином, доказів що позивач не ввозив автомобіль на територію України не надано, а тому оскаржувана постанова винесена правомірно.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.
Судом встановлено, що 14.08.2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І. складено постанову в справі про порушення митних правил № 4085/20900/18, відповідно до якої 08.09.2017 року через м/п «Мостиська» Львівської ДФС, через «зелений коридор», позивач ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Volkswagen Vento», VIN № НОМЕР_1 , р.н.з. НОМЕР_2 , у митному режимі транзит з метою особистого користування. Згідно з даними автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 09.07.2018 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений (а.с. 10-11).
Таким чином позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на 10 діб і його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 гривень.
Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена на особу, яка не є суб`єктом вчинення зазначеного в постанові адміністративного правопорушення, відповідачем належним чином не встановлено особу, яка здійснювала транзит вищевказаного автомобіля.
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1  ст. 381 МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.
Згідно зі ст. 95 МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Згідно з ч.3 ст. 470 МК України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Позивач зазначає, що по відношенню до нього мали місце протиправні дії третіх осіб, а тому застосуванню підлягає ч.1 ст. 460 МК України.
Відповідно до ч.1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Проте, на підтвердження вищевказаного жодних доказів митниці чи суду не надано, позивач не звертався до правоохоронних органів щодо вчиненого по відношенню до нього правопорушення, а тому апеляційний суд не бере до уваги дане твердження.
Крім того, відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затв. наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, неможливим є переміщення транспортного засобу без пред`явлення документів, що підтверджують право власності чи користування ним. А тому твердження про те, що позивач не є належним суб`єктом вчинення правопорушення та перебував в автомобілі в якості пасажира спростовується вищенаведеним.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про залишення позову без задоволення.
Керуючись ст.ст. 272,286,308,310,315,316,321,322,325 КАС України, суд, -

                                                    п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби задовольнити.
Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03 лютого 2020 року у справі № 441/627/19 скасувати та прийняти постанову, якою позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 27 травня 2020 року