ПОСТАНОВА
Іменем України

08 квітня 2020 року 
Київ
справа №802/1361/16-а
адміністративне провадження №К/9901/29531/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В.М., 
                                                                Шевцової Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року (головуючий суддя - Курко О.П., судді - Совгира Д.І. Білоус О.В.) у справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до Державної судової адміністрація України в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, Вінницького міського суду Вінницької області  
про визнання дій протиправними, зарахування стажу державної служби, проведення перерахунку та зобов`язання виплатити надбавку за вислугу років,
у с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Державної судової адміністрації України в особі Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зарахування стажу державної служби, проведення перерахунку та зобов`язання виплатити надбавку за вислугу років.
Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що повертаючи без виконання Додаток №2 до наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.07.2016 №386-к, яким позивачці станом на 01.08.2016 установлено стаж державної служби 4 роки 5 місяців 8 днів та визначено надбавку за вислугу років - 12%, ТУ ДСА України в Вінницькій області діяло безпідставно, оскільки необґрунтовано зазначило, що при обрахунку її стажу державної служби не має враховуватись період її роботи на посадах службовця в Вінницькому міському суді та Староміському районному суді м. Вінниці. Позивачка вважає дії відповідача щодо повернення без виконання Додатку №2 до наказу Вінницького міського суду Вінницької області №386-к від 29.07.2016 протиправними та такими, що порушують її права.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Приймаючи судове рішення у справі, суд першої інстанції зазначив, що періоди роботи на посадах службовців не можуть бути зараховані до стажу державної служби, зокрема для встановлення надбавки за вислугу років, якщо просування по службі відбулося після 08 червня 1995 року, оскільки в такому випадку стаж службовця не включається до стажу державної служби і, відповідно, не впливає на розмір надбавки за вислугу років на державній службі. Оскільки просування по службі позивачки з посади службовця (діловода суду) на посаду державного службовця (секретаря суду) відбулось після 08 червня 1995 року, а саме 26.06.2015, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 16.10.2012 по 26.06.2015 на посаді діловода Староміського районного суду м. Вінниці та Вінницького міського суду Вінницької області до стажу державної служби свідчить та про відсутність підстав для зобов`язання відповідача перерахувати з 01.08.2016 та виплатити позивачці надбавку за вислугу років з урахуванням зазначеного стажу.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрація України в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, Вінницького міського суду Вінницької області про визнання дій протиправними, зарахування стажу державної служби, проведення перерахунку та зобов`язання виплатити за вислугу років скасовано.
Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області щодо ненарахування стажу державної служби та не проведення його перерахунку ОСОБА_1 .
Зобов`язано Вінницький міський суд Вінницької області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 час роботи на посаді за період 16.10.2012 - 26.06.2015.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області перерахувати з 01.08.2016 та виплатити ОСОБА_1 недоплачену надбавку за вислугу років.
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, врахував, що пункт 3 Порядку №283 передбачає включення до стажу державної служби стажу роботи на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 вказаного Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців. Отже, з урахуванням пункту 8 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII, на підставі пункту 3 Порядку, колегія суддів дійшла висновку, що період роботи на посадах службовців у випадку просування по службі та заняття посади державної служби до набрання чинності Закону №889-VIII повинен зараховуватись до стажу роботи на посаді державної служби. При цьому, надбавка за вислугу років для даної категорії осіб повинна встановлюватись не з моменту безпосереднього переходу з посади службовця на посаду державного службовця, а саме з моменту, коли особа обійняла посаду службовця. Крім того, суд послався на позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 06.02.2012, відповідно до якої дія постанов Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) не може поширюватись на правовідносини, що існували або виникли до набрання ними чинності. На думку суду, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. На думку суду, принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативно- правових актів має загальний характер і є загальним принципом права.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
24 січня 2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року, в якій відповідач просив скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
На обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначає, що при обрахунку стажу державної служби для встановлення надбавки працівнику апарату Вінницького міського суду ОСОБА_1 до її стажу державної служби було зараховано періоди перебування на посадах службовців Вінницького міського суду та в інших державних органах. Даний обрахунок стажу державної служби, як вказує скаржник,  не відповідає вимогам, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 1995 року № 397 "Про доповнення постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 1994 року № 758", листа-роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби від 24.06.2016 №3614/11-16 та листа-роз`яснення Міжрегіонального управління Нацдержслужби у Вінницькій, Житомирській та Хмельницькій областях від 13.07.2016 №231/13-04-16. Таким чином, скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції при прийнятті рішення у справі не застосував норми закону, які підлягають застосуванню. 
Позивачем до Суду надано заперечення на касаційну скаргу, в якому вказано на безпідставність викладених в ній доводів. Позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2020 року зазначену адміністративну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно відомостей, що містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 02.06.2009, позивач 25.05.2009 наказом №13-к призначена на посаду судового розпорядника Староміського районного суду м. Вінниці з присвоєнням 13-го рангу державного службовця.
18.01.2010 наказом №07-к ОСОБА_1 звільнена з посади судового розпорядника за угодою сторін.
08.02.2010 наказом №15-к позивач призначена на посаду діловода.
15.10.2012 наказом №157-к звільнена з посади діловода в порядку переведення до Вінницького міського суду Вінницької області.
16.10.2012 наказом №82-к №82-к ОСОБА_1 призначена на посаду діловода Вінницького міського суду Вінницької області.
26.06.2015 наказом №288-к позивач переведена на тимчасову посаду секретаря суду на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, присвоєно 12 ранг державного службовця в межах категорії посад.
02.07.2015 наказом №313-к ОСОБА_1 переведена на постійну посаду секретаря суду та 01.05.2016 їй встановлено 9 ранг державного службовця в межах категорії "В".
29.07.2016 Вінницький міський суд Вінницької області видав наказ №386-к з Додатком №2 до нього. Відповідно до вказаного Додатку № 2, станом на 01.08.2016 стаж державної служби у позивача становить 4 роки 5 місяців 8 днів, а надбавка за вислугу років - 12%.
30.08.2016 ТУ ДСА України у Вінницькій області повернуло без виконання Додаток №2 до наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.07.2016 №386-к з посиланням на те, що даний обрахунок стажу державної служби не відповідає вимогам, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1995 №397 "Про доповнення постанови Кабінету Міністрів від 10.11.1994 №758", листа-роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби від 24.06.2016 №3614/11-16 та листа-роз`яснення Міжрегіонального управління Нацдержслужби у Вінницькій області, Житомирській та Хмельницькій областях від 13.07.2016 №231/03-04-16.
ОСОБА_1 не погоджується з такими твердженнями відповідача, вважає що ТУ ДСА у Вінницькій області безпідставно не зараховано до її стажу державної служби період перебування на посаді службовця суду, а саме час роботи на посаді діловода Староміського районного суду м. Вінниці та Вінницького міського суду в період з 16.10.2012 по 26.06.2015.
В зв`язку з чим, вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з цим адміністративним позовом.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Стаж державної служби обчислюється відповідно до ст. 46 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року (далі - Закон №889), а механізм обчислення стажу передбачено Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016 (далі - Порядок №229).
Пунктом 6 Порядку №229 визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону.
Відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Стаж державної служби до набрання чинності Законом України №889 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283, з подальшими змінами та доповненнями (далі - Порядок №283).
Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 1994 року №758 пункт 3 Порядку №283 доповнено новим абзацом, згідно з яким до стажу державної служби включається стаж роботи на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), окрім іншого:
- на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців;
- на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 1995 року №397 "Про доповнення постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 1994 року № 758" для службовців, які після прийняття цієї постанови, тобто після 08 червня 1995 року, при просуванні по службі зайняли посади державних службовців, стаж державної служби для надання додаткової оплачуваної відпустки та призначення пенсії державного службовця обчислюється з дня призначення на посаду державного службовця. Стаж для виплати надбавок за вислугу років за період роботи на посадах службовців обчислюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 року №1049, а за період роботи на посадах державних службовців - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283.
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 надбавка за вислугу років виплачувалася у розмірах, установлених частиною п`ятою статті 33 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХП "Про державну службу", відповідно до якої надбавка за вислугу років виплачувалася державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до  Кодексу адміністративного судочинства  (далі -  КАС України), внесені  Законом України від 15.01.2020 № 460-ІХ, за правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим  Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2 статті 341 КАС України).
Аналізуючи положення наведеного вище законодавства, Суд зазначає, що ані чинне законодавство України, ані законодавство, чинне у спірний період роботи позивача (2012-2015 роки), не відносило час роботи на посаді службовця до стажу державної служби.
Водночас, така робота зараховувалась до стажу, який давав право на одержання надбавки за вислугу років, згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 року №1049 і від 08 червня 1995 року №397.
З дня набрання чинності  Законом №889  (з 01.05.2016) набрала чинності  постанова Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, якою затверджено новий Порядок обчислення стажу державної служби.
Цією  постановою Кабінету Міністрів України  визнано такими, що втратили чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, від 10.11.1994  №758, від 08.06.1995 №397.
При цьому положень щодо зарахування періоду роботи на посадах службовців до стажу державної служби або стажу, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, новий Порядок не містить.
Одночасно Верховний Суд наголошує, що вказані законодавчі зміни не погіршили матеріальне становище позивача, зважаючи на розмір отримуваної нею надбавки за вислугу років за  Законом №889.
Аналогічний правовий висновок мститься в постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №807/82/17 та від 20.12.2019 у справі №807/2141/16. 
За наведеного нормативно-правового регулювання колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 16.10.2012 по 26.06.2015 на посаді діловода до стажу державної служби для встановлення їй надбавки за вислугу років, починаючи з 01.05.2016.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
Частиною 1 статті 352 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
В межах розгляду даної справи Суд дійшов висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме положень постанов Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, від 10.11.1994  №758, від 08.06.1995 №397, Порядку №229, що призвело до скасування цим судом рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.
Ураховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 352 КАС України Суд вважає за необхідне касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області задовольнити, судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року залишити в силі.
Керуючись статтями 341,  345,  349-354,  356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області задовольнити.
Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року скасувати, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                      Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                           В.М. Бевзенко
                                                                                                    Н.В. Шевцова