ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2020 р.                                Справа № 925/585/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Корсака В.А. 
          Владимиренко С.В. 
 
за участю секретаря судового засідання: Брунько А.І.

за участю представників сторін:
від ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу: Рибницька І.О.
від ТОВ "Аркор-Інвест": Веліканов К.С.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.01.2020 (повне рішення складено 02.03.2020) (суддя Грачов В.М.)

у справі № 925/585/19 Господарського суду Черкаської області

за первісним позовом Державного підприємства Уманського лікеро-горілчаного заводу
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест"
про визнання недійсним договору оренди майна, стягнення 400 000 грн. збитків
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест"
до Державного підприємства Уманського лікеро-горілчаного заводу
про стягнення 179 327 грн. 91 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.
1. Державне підприємство Уманський лікеро-горілчаний завод (далі -                  ДП Уманський лікеро-горілчаний завод, позивач за первісним позовом) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест" (далі - ТОВ "Аркор-Інвест", відповідач за первісним позовом), у якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (яку згідно з ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.10.2019 у даній справі прийнято до провадження) просило суд на підставі ст.ст. 203, 215, 229, 230 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України),         ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України (далі - ГК України), визнати недійсним договір оренди обладнання № 10 від 31.01.2018, укладений між        ТОВ "Аркор-Інвест" та ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом, та стягнути з ТОВ "Аркор-Інвест" на користь ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу збитки в сумі 400 000,00 грн.
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ДП Уманський лікеро-горілчаний завод зазначило, що всупереч нормам ст.ст. 180, 284 ГК України спірний договір оренди обладнання № 10 від 31.01.2018 не містить узгодження об`єкта оренди (складу і вартості майна з урахуванням її індексації), орендної плати з урахуванням її індексації, а також порядок використання амортизаційних відрахувань, відновлення орендованого майна. 
3. Крім того, за твердженням ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу, відповідачем за первісним позовом не було виконано своїх обов`язків за спірним договором, оскільки відсутній як факт передачі належним чином в оренду обладнання, яке б було предметом цього договору, в належному стані, так і всіх необхідних приналежностей та документів до нього, а також ознайомлення орендаря (позивача за первісним позовом) з правилами його експлуатації та видачі орендарю письмових інструкцій про правила і порядок користування обладнанням, що є предметом спірного договору. Водночас, позивач за первісним позовом вказав, що обладнання знаходилося у стані, непридатному для його комерційного використання. Таким чином, на думку ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу, договір оренди обладнання № 10 від 31.01.2018 не спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним. Зазначені обставини, на думку позивача за первісним позовом, можуть свідчити як про помилку, що сталася не з вини ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу внаслідок неможливості отримати відомості про придатність майна до експлуатації до моменту встановлення лінії та її запуску, так і про можливість існування ознак свідомого введення відповідачем за первісним позовом позивача за первісним позовом в оману. 
4. Як вказало ДП Уманський лікеро-горілчаний завод, факт обману підтверджується невиконанням відповідачем за первісним позовом обов`язку щодо повідомлення про стан майна та його технічні недоліки, а також замовчування обставин, що мали значення для правочину, внаслідок у тому числі невиконання своїх договірних зобов`язань.
5. Щодо позовних вимог про стягнення 400 000,00 грн. збитків, ДП Уманський лікеро-горілчаний завод зазначило, що за період з лютого 2018 року по червень 2018 року ним було сплачено на користь ТОВ "Аркор-Інвест"                                 200 000,00 орендної плати за договором оренди обладнання № 10 від 31.01.2018. Отже, на думку позивача за первісним позовом, вказані кошти є реальними збитками, понесеними ним внаслідок неправомірних дій відповідача за первісним позовом, у зв`язку з чим на підставі ст. 230 ЦК України підлягають відшкодуванню збитки у подвійному розмірі, а саме 400 000,00 грн.
6. ТОВ "Аркор-Інвест" (позивач за зустрічним позовом), у свою чергу, звернулося до суду із зустрічним позовом до ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу (відповідач за зустрічним позовом) у справі № 925/585/19, в якому просило стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом неустойку у розмірі 160 000,00 грн., 13 824,91 грн. інфляційних втрат та 5 503,00 грн. трьох процентів річних.  
7. Вимоги ТОВ "Аркор-Інвест" за зустрічним позовом про стягнення неустойки у розмірі 160 000,00 грн. обґрунтовані тим, що договір оренди обладнання № 10 від 31.01.2018 є розірваним з 04.01.2019, разом з тим, отримане у користування обладнання було повернуте орендодавцеві (ТОВ "Аркор-Інвест") 03.06.2019, що підтверджується рішенням Господарського суду Черкаської області у справі         № 925/297/19. З урахуванням викладеного, у зв`язку з простроченням ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом виконання зобов`язання щодо повернення обладнання за договором оренди обладнання № 10 від 31.01.2018 позивачем за зустрічним позовом нараховано неустойку за період квітень-травень 2019 року.
8. Інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми нараховані позивачем за зустрічним позовом у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов`язань за договором оренди обладнання № 10 від 31.01.2018 у частині сплати орендних платежів. 
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
9. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.01.2020 у справі №     925/585/19 (суддя Грачов В.М.) первісний позов ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу задоволено частково; визнано недійсним договір оренди обладнання № 10 від 31.01.2018, укладений між ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом та ТОВ "Аркор-Інвест"; у задоволенні решти первісного позову в частині вимог про стягнення 400 000,00 грн. збитків відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ТОВ "Аркор-Інвест" відмовлено повністю.
10. Задовольняючи первісний позов у частині визнання недійсним договору оренди обладнання № 10 від 31.01.2018, місцевий господарський суд виходив з того, що сторони цього договору не визначили об`єкт оренди, повний перелік якого повинен міститися в додатку № 1, і який є складовою предмета договору. Ця обставина, за висновком суду першої інстанції, свідчить про суперечність цього договору нормам ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 638, ч. 1 ст. 760 ЦК України, а також ч.ч. 2-4 ст. 180, ч. 1 ст. 284 ГК України і є підставою для визнання його недійсним. При цьому, місцевий господарський суд вказав, що оскільки судом встановлені обставини порушення сторонами загальних вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України при укладенні договору, то до цих правовідносин судом застосовуються правила, встановлені ст. 215 ЦК України, і ці дії сторін не підпадають під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів, зокрема, ст.ст. 229, 230 ЦК України, про які також заявляв позивач за первісним позовом. 
11. У зв`язку з незастосуванням судом норми ч. 1 ст. 230 ЦК України при визнанні оспореного правочину недійсним, суд першої інстанції визнав безпідставною вимогу позивача за первісним позовом про стягнення                    400 000,00 грн. збитків, заявлену на підставі ч. 2 ст. 230 ЦК України, та відмовив в її задоволенні.
12. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову повністю, місцевий господарський суд врахував свій висновок про недійсність договору оренди обладнання № 10 від 31.01.2018, у зв`язку з чим визнав безпідставними вимоги ТОВ "Аркор-Інвест" про стягнення 160 000,00 неустойки, 13 824,91 грн. інфляційних втрат та 5 503,00 грн. трьох процентів річних.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
13. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.01.2020 у справі № 925/585/19, ТОВ "Аркор-Інвест" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати вказане рішення та стягнути з ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу на користь ТОВ "Аркор-Інвест" неустойку у розмірі 160     000,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 13     824,91 грн. та три проценти річних у розмірі 5     503,00 грн. Судові витрати, понесені ТОВ "Аркор-Інвест", покласти на ДП Уманський лікеро-горілчаний завод.  
14. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ТОВ "Аркор-Інвест" зазначає, що під час розгляду справи ДП Уманський лікеро-горілчаний завод заперечувало факт передачі ТОВ "Аркор-Інвест" в оренду обладнання та укладання між сторонами спірного договору, проте суд першої інстанції неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, та не звернув увагу на те, що зазначені твердження ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу є взаємовиключними із його твердженням про недоліки прийнятого в оренду устаткування, що містяться в заяві про зміну позовних вимог.
15. Також, скаржник вказує, що судом першої інстанції не досліджено надані ТОВ "Аркор-Інвест" докази на підтвердження належного виконання спірного договору. 
16. Скаржник зазначає, що місцевим господарським судом не було досліджено постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 у справі № 925/90/19, якою встановлено обставини, що спростовують висновок суду у даній справі (№ 925/585/19) про недосягнення згоди між сторонами щодо предмета спірного договору. 
17. Крім того, за твердженням скаржника, зазначене підтверджує невідповідність обставинам справи висновку господарського суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог ТОВ "Аркор-Інвест" про стягнення неустойки, інфляційних втрат та трьох процентів річних з огляду на висновок про недійсність спірного договору.   
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
18. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2020 справу № 925/585/19 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, судді: Корсак В.А., Владимиренко С.В. 
19. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2020 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Корсака В.А., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Аркор-Інвест" на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.01.2020 у справі № 925/585/19, розгляд апеляційної скарги призначено на 19.05.2020 об 11 год. 00 хв.; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 05.05.2020. 
Позиції учасників справи.
20. У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Північного апеляційного господарського суду 07.05.2020 (надісланий на адресу Північного апеляційного господарського суду 04.05.2020), ДП Уманський лікеро-горілчаний завод проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Явка представників учасників справи.
21. У судове засідання 19.05.2020 з`явились представники позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).
22. Представник ТОВ "Аркор-Інвест" у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.
23. Представник ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Разом з тим, представник ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу просив суд дослідити питання щодо недійсності спірного договору відповідно до ст.ст. 229, 230 ЦК України.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції.
24. Між ТОВ "Аркор-Інвест" (Орендодавець) та ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом (Орендар) укладено договір оренди обладнання № 10 від 31.01.2018 (далі - Договір).
25. Згідно з п. 1.1 Договору предметом даного Договору є надання Орендодавцем за обумовлену сторонами Договору плату в тимчасове володіння і користування Орендаря обладнання, яке буде використано останнім в своїх виробничих цілях з метою отримання прибутку відповідно до конструктивних і експлуатаційних даних обладнання (майна), що передається в оренду.
Об`єктом оренди за цим Договором є обладнання згідно з переліком, який вказаний в Додатку № 1 до Договору. Вартість обладнання за Договором вказана в Додатку № 2 (п. 1.2 Договору).
26. У п. 4.1 Договору сторони цього Договору встановили, що вартість користування обладнанням, переданим у користування Орендарю, становить       20 000,00 грн. з ПДВ і виплачується щомісяця, з лютого 2018 року.
27. Згідно з п. 4.2 Договору оплата оренди здійснюється Орендарем шляхом перерахування платіжним дорученням належної суми на розрахунковий рахунок Орендодавця. Зазначені платежі повинні здійснюватися Орендарем до п`ятого числа кожного календарного місяця.
28. Обладнання (три одиниці) згідно з переліком було передано в оренду ДП Уманському лікеро-горілчаному заводу згідно з актом приймання-передачі устаткування.
29. 01.04.2018 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди обладнання від 31 січня 2018 року № 10, згідно з якою п. 4.1 Договору викладено в такій редакції: "Сторони цього договору встановили, що вартість користування обладнанням, переданим у користування Орендарю, становить 40 000 гривень (сорок тисяч гривень 00 коп.) з ПДВ і виплачується щомісяця.".
30. Дані зміни в Договір внесено у зв`язку з тим, що Орендар 01.04.2018 прийняв додаткове обладнання (п`ять одиниць) в користування на підставі акта № 2 від 01.04.2018 приймання-передачі устаткування.
31. Сторонами підписано акти надання послуг з оренди обладнання за лютий-червень 2018 року.
32. Як встановлено постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 14.02.2020, у справі № 925/90/19 за позовом ТОВ "Аркор-Інвест" до Уманського лікеро-горілчаного заводу про стягнення 249 931,53 грн. заборгованості за договором оренди обладнання № 10 від 31.01.2018, укладеним між ТОВ "Аркор-Інвест" та ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом, визначене в акті приймання-передачі устаткування та акті № 2 від 01.04.2018 устаткування прийнято відповідачем в оренду, що сторонами не заперечується та було у тому числі підтверджено в.о. директора відповідача (ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу) у судовому засіданні 03.12.2019.
33. Відповідно до ч. 4     ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
34. Отже, обставини, встановленні у справі № 925/90/19,     мають преюдиційне значення у справі, що переглядається (№ 925/585/19).
35. Таким чином, обставини прийняття ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом устаткування, визначеного в акті приймання-передачі устаткування та акті № 2 від 01.04.2018 приймання-передачі устаткування, встановлені постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 у справі № 925/90/19 в межах правовідносин за договором оренди обладнання        № 10 від 31.01.2018, укладеним між ТОВ "Аркор-Інвест" та ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом, не підлягають доказуванню у даній справі                  (№ 925/585/19).
36. Відповідно до п. 2.4 Договору Орендодавець зобов`язується у присутності Орендаря перевірити справність переданого в оренду обладнання, а також ознайомити Орендаря з правилами його експлуатації та видати Орендарю письмові інструкції про правила та порядок користування цим обладнанням.
37. Як вбачається з матеріалів справи, в актах приймання-передачі устаткування зазначено, що "При прийманні устаткування до монтажу встановлено: устаткування відповідає проектній спеціалізації або кресленню, устаткування передано комплектно. Дефекти при зовнішньому огляді устаткування не виявлені.".
38. У матеріалах справи наявні копії актів надання послуг за лютий-червень 2018 року на загальну суму 180 000 грн., які містять таку інформацію: № 2 від 28.02.2018 "договір: Основний договір", "найменування робіт, послуг орендна плата за лютий 2018 року", "сума з ПДВ 20 000 грн."; № 3 від 31.03.2018 "договір: оренди обладнання №10 від 31.01.2018", "найменування робіт, послуг орендна плата за березень 2018 року", "сума з ПДВ 40 000 грн."; № 4 від 30.04.2018 "договір: оренди обладнання № 10 від 31.01.2018", "найменування робіт, послуг орендна плата за квітень 2018 року", "сума з ПДВ 40 000 грн.";        № 5 від 31.05.2018  "договір: оренди обладнання № 10 від 31.01.2018", "найменування робіт, послуг орендна плата за травень 2018 року", "сума з ПДВ 40 000 грн."; № 6 від 30.06.2018 "договір: оренди обладнання № 10 від 31.01.2018", "найменування робіт, послуг орендна плата за червень 2018 року", "сума з ПДВ 40 000 грн.". У всіх перелічених актах зазначено, що "замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має".
39. Надані ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом банківські виписки свідчать про те, що ним загалом сплачено 200 000 грн., оплата проводилась ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом згідно з рахунками, а саме 13.03.2018 - 20 000 грн. за оренду згідно з рахунком № 2 від 01.02.2018, 06.04.2018 - 20 000 грн. за оренду згідно з рахунком № 4 від 31.03.2018, 05.05.2018 - 40 000 грн. оплата по рахунку № 5 від 30.04.2018, 12.06.2018 - 40 000 грн. оплата за послуги оренди по рахунку № 7 від 25.05.2017, 16.07.2018 - 40 000 грн. орендна плата за червень 2018 року, 14.08.2018 - 40 000 грн. оплата за оренду по рахунку № 9 від 31.07.2018. Інших доказів оплати ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом вартості користування майном матеріали справи не містять.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
40. За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
41. Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
42. Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
43. Як вбачається з оскаржуваного рішення місцевого господарського суду, оспорюваний Договір було визнано судом недійсним з тих підстав, що сторони цього Договору не визначили об`єкт оренди, повний перелік якого повинен міститися в Додатку № 1, і який є складовою предмета Договору.  
44. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у     статті 15     цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.
45. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
46. Згідно з ч. 1 ст. 284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.
47. За змістом ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
48. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. 
49. Відповідно до ст. 767 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Наймодавець зобов`язаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час користування нею. Наймач зобов`язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані. 

50. Відповідно до норм ЦК України та ГК України не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину. Водночас господарським судам необхідно враховувати таке. Визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону; це правило не стосується випадків, коли для вчинення правочину необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, оскільки за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним (така правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема, у постанові від 26.11.2019 у справі № 910/7407/18).
51. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 
52. Водночас, сама лише відсутність у договорі тієї чи іншої істотної умови (умов) може свідчити про його неукладення, а не про недійсність (якщо інше прямо не передбачено законом. Не може бути визнаний недійсним, а також і, відповідно, вважатись нікчемним в силу закону договір, який не вчинено (не укладено) (така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 910/2374/18.  
53. Не врахувавши викладеного, місцевий господарський суд дійшов неправомірного висновку про наявність правових підстав для визнання спірного Договору недійсним у зв`язку з невизначенням сторонами Договору об`єкта оренди, тобто відсутністю у Договорі істотної умови.
54. Водночас, факт укладення Договору був встановлений вищезгаданою постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 у справі № 925/90/19. Так, у зазначеній постанові суд вказав, що у судовому засіданні 03.12.2019 в.о. директора ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу підтвердив підписання договору оренди обладнання № 10 від 31.01.2018, укладеного між ТОВ "Аркор-Інвест" та ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом, актів приймання-передачі обладнання, а також актів надання послуг, що в сукупності із прийняттям обладнання, незазначенням у вказаному акті недоліків обладнання, підписання в тому числі ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом актів надання послуг, а також здійснення оплати рахунків із зазначенням у призначенні платежу "орендна плата" та "оплата за оренду" у сукупності свідчить про те, що цей договір є укладеним.
55. Як вбачається з оскаржуваного рішення суду першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про визнання Договору недійсним, суд виходив з наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України, для визнання такого Договору недійсним. Встановивши обставини  порушення сторонами загальних вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, суд дійшов висновків, що до спірних правовідносин застосовуються правила, встановлені ст. 215 ЦК України, і ці дії сторін не підпадають під дію інших норм, зокрема, ст.ст. 229, 230 ЦК України, про застосування яких також заявляв позивач за первісним позовом.
56. Таким чином, місцевим господарським судом не досліджувалось питання щодо наявності підстав для визнання недійсним Договору, встановлених         ст.ст. 229, 230 ЦК України.
57. З цього приводу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
58. Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.   
59. У силу приписів ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. 
60. Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання недійсним Договору на підставі ст.ст. 229, 230 ЦК України, ДП Уманський лікеро-горілчаний завод зазначило, що обладнання, запропоноване як об`єкт оренди, виявилося непридатним до комерційної експлуатації, що може свідчити як про помилку, що сталася не з вини позивача за первісним позовом внаслідок неможливості отримати відомості про придатність майна до експлуатації до моменту встановлення лінії та її запуску,  так і про можливість існування ознак свідомого введення відповідачем за первісним позовом ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу в оману, що може мати наслідком визнання правочину недійсним. 
61. Як вже було зазначено, в актах приймання-передачі устаткування, за якими обладнання передавалось в оренду, зазначено, що "При прийманні устаткування до монтажу встановлено: устаткування відповідає проектній спеціалізації або кресленню, устаткування передано комплектно, дефекти при зовнішньому огляді устаткування не виявлені".
62. У матеріалах справи (том 2, аркуш справи 65) міститься лист ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу № 27 від 24.04.2018 на ім`я директора ТОВ "Аркор-Інвест", в якому позивач за первісним позовом просить направити уповноваженого представника ТОВ "Аркор-Інвест" для участі в комісії з визначення технічного стану обладнання та його придатності для експлуатації за призначенням у складі лінії розливу, враховуючи виявлені технічні недоліки. 
63. Також, у матеріалах справи (том 2, аркуш справи 66) наявний лист ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу № 112 від 17.08.2018 на ім`я директора ТОВ "Аркор-Інвест", в якому зазначено, що "за результатами роботи комісії з визначення технічного стану обладнання та його придатності для експлуатації за призначенням у складі лінії розливу, направляємо Акти про технічні недоліки агрегатів в кількості 2 шт. з метою вирішення питання подальших взаємовідносин сторін".
64. Проте доказів направлення вищезазначених листів відповідачу за первісним позовом матеріали справи не містять.  
65. Щодо наявного у матеріалах справи акта-висновку із залученням спеціаліста про технічний стан обладнання ТОВ "Аркор-Інвест", колегія суддів зазначає, що цей акт складений лише 31.05.2019, а тому вказаний письмовий доказ не спростовує факту прийняття ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом обладнання в січні та в квітні 2018 року в справному та належному стані.
66. Враховуючи викладене, з огляду на те, що ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом не надано суду доказів виявлення недоліків обладнання в момент передачі його в оренду, як і доказів направлення позивачу листів № 27 від 24.04.2018 та № 112 від 17.08.2018 про виявлені технічні недоліки цього обладнання, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем за первісним позовом не доведено належними та допустимими доказами, що на момент передачі в оренду обладнання було непридатним до комерційної експлуатації.
67. Оскільки обставини непридатності обладнання до комерційної експлуатації в момент передачі його в оренду не знайшли свого підтвердження, відповідно, відсутні підстави для висновку про вчинення спірного правочину під впливом помилки та обману, колегія суддів апеляційної інстанції вважає відсутніми правові підстави для задоволення вимоги позивача за первісним позовом про визнання недійсним Договору відповідно до ст.ст. 229, 230 ЦК України, яка ґрунтується саме на тому, що орендоване майно виявилось непридатним до комерційної експлуатації.
68. Щодо вимоги ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу про стягнення         400 000,00 грн., заявлених на підставі ч. 2 ст. 230 ЦК України, слід зазначити таке.
69. Згідно з ч. 2 ст. 230 ЦК України сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.
70. Оскільки, як було встановлено вище, обставини вчинення спірного Договору під впливом обману не знайшли свого підтвердження, відповідно, відсутні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 230 ЦК України, яка передбачає відшкодування однією стороною другій стороні збитків, завданих у зв`язку із застосуванням стороною обману.  
71. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим у первісному позові слід відмовити повністю.
72. Щодо вимог ТОВ "Аркор-Інвест" за зустрічним позовом про стягнення неустойки у розмірі 160 000,00 грн., 13 824,91 грн. інфляційних втрат та 5 503,00 грн. трьох процентів річних, слід зазначити таке.
73. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ТОВ "Аркор-Інвест", місцевий господарський суд вказав про безпідставність вимог ТОВ "Аркор-Інвест", оскільки вони виникли із недійсного Договору.
74. Як вбачається із зустрічної позовної заяви, вимоги ТОВ "Аркор-Інвест" про стягнення інфляційних втрат у розмірі 13 824,91 грн. та трьох процентів річних у розмірі 5 503,00 грн. обґрунтовані порушенням відповідачем за зустрічним позовом умов Договору в частині своєчасної та повної сплати щомісячних орендних платежів за серпень-грудень 2018 року.
75. Частиною першою статті 530 ЦК України     визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
76. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
77. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України     боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
78. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
79. З урахуванням умов п. 4.2 Договору, Орендар (відповідач за зустрічним позовом) повинен був сплачувати орендну плату 04 числа поточного місяця шляхом перерахування платіжним дорученням належної суми на розрахунковий рахунок Орендодавця (позивача за зустрічним позовом). 
80. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.06.2019 у справі        № 925/90/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 та постановою Верховного Суду від 14.02.2020, позов ТОВ "Аркор-Інвест" задоволено частково. Стягнуто з ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу на користь ТОВ "Аркор-Інвест"                  240 000,00 грн. основного боргу, 7 640,00 грн. інфляційних втрат, 2 275,05 грн. трьох процентів річних.
81. Кошти, стягнуті за вищевказаним рішенням у справі № 925/90/19, становлять заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди обладнання № 10 від 31.01.2018 з серпня 2018 року по січень 2019 року у розмірі 240 000,00 грн., а також 7 640,00 грн. інфляційних втрат та 2 275,05 грн. трьох процентів річних, нарахованих за загальний період з 06.02.2018 по 15.01.2019 у зв`язку з простроченням виконання ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом зобов`язань зі сплати щомісячних орендних платежів за цим Договором, починаючи з лютого 2018 року.
82. Обґрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом, ТОВ "Аркор-Інвест" зазначило, що станом на 05.09.2019 рішення Господарського суду Черкаської області у справі № 925/90/19 ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом не виконано. 
83. Доказів виконання ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом обов`язку зі сплати орендної плати з серпня 2018 року по грудень 2018 року матеріали даної справи (№ 925/585/19) не містять.
84. Наведений у зустрічному позові розрахунок позовних вимог свідчить, що позивачем за зустрічним позовом нараховано три проценти річних та інфляційні втрати у даній справі станом на 05.09.2019 за загальний період, що становить 396 днів.  
85. Разом з тим, з урахуванням рішення Господарського суду Черкаської області від 05.06.2019 у справі № 925/90/19, колегія суддів апеляційної інстанції у даній справі (№ 925/585/19) дійшла висновку про правомірність нарахування позивачем за зустрічним позовом інфляційних втрат та трьох процентів річних у межах загального періоду з 16.01.2019 до 05.09.2019, що за розрахунком суду становить інфляційні втрати - 3 840,00 грн. та три проценти річних -                       4 576,44 грн., які підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом. У зв`язку з цим, в іншій частині зустрічних позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних слід відмовити.
86. Вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення 160 000,00 грн. неустойки, нарахованої за період квітень-травень 2019 року, обґрунтовані простроченням відповідачем за зустрічним позовом виконання зобов`язання щодо повернення обладнання за Договором з моменту його розірвання (припинення) за наслідками відмови від нього ТОВ "Аркор-Інвест".
87. Зазначена неустойка нарахована на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, згідно з якою якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. 
88. У силу положень ч. 1     ст. 782 ЦК України     наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.
89. З огляду на систематичну несплату відповідачем за зустрічним позовом орендної плати за користування обладнанням, позивач за первісним позовом направив на адресу ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу повідомлення про відмову від договору оренди № 1 Вих-12/2018 від 28.12.2018, яке отримане останнім 04.01.2019.
90. З урахуванням викладеного, обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги,         ТОВ "Аркор-Інвест" зазначає, що Договір є розірваним з 04.01.2019, у зв`язку з чим ДП Уманський лікеро-горілчаний завод в силу приписів ст. 785 ЦК України зобов`язане було негайно повернути ТОВ "Аркор-Інвест" обладнання, отримане у користування, натомість вказане обладнання було повернуто 03.06.2019.  
91. За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України. Законодавцем у ч. 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
92. Для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України. Тобто судам необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.
93. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові 02.09.2014 у справі № 3-85гс14, а також Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові 11.04.2018 у справі № 914/4238/15, постанові 24.04.2018 у справі № 910/14032/17, у постанові 09.09.2019 у справі                        № 910/16362/18, постанові від 13.12.2019 у справі № 910/20370/17.
94. До предмета доказування при розгляді спорів щодо стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди входять обставини невжиття орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисне ухилення орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утримання орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджання орендарем в доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутності з боку орендодавця бездіяльності та невчинення ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 925/297/19).
95. Обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку ч. 2     ст. 785 ЦК України. Аналогічну правову позицію викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 08.05.2018 у справі № 910/1806/17.
96. Крім того, на вищевказану правову позицію вказав Верховний Суд у своїй постанові від 19.02.2020 у справі № 925/297/19 за позовом ТОВ "Аркор-Інвест" до ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу про зобов`язання повернути майно і стягнення 240 000,00 грн. неустойки за прострочення виконання ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом зобов`язання щодо повернення обладнання за договором оренди обладнання № 10 від 31.01.2018, нарахованої за період січень-березень 2019 року. Тобто предметом позову у справі                   № 925/297/19 була вимога про стягнення неустойки у зв`язку з несвоєчасним поверненням того самого обладнання за тим самим договором, що й у справі, що розглядається (№ 925/585/19).     
97. Таким чином, при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для стягнення з ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу неустойки у зв`язку з несвоєчасним поверненням обладнання за Договором, нарахованої за період квітень-травень 2019 року, підлягають з`ясуванню питання, чи доведено позивачем за зустрічним позовом вину відповідача за зустрічним позовом у несвоєчасному поверненні орендованого майна, а також чи спростовано відповідачем за зустрічним позовом як Орендарем належними та достатніми доказами відсутність його вини у простроченні повернення орендованого майна позивачу за зустрічним позовом як Орендодавцю за наслідком припинення Договору.
98. ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом надано до матеріалів справи (том 1, аркуш справи 209) товарно-транспортну накладну № 1 від 15.01.2019, в якій зазначено Замовника та Вантажовідправника - ДП Уманський лікеро-горілчаний завод; Автомобільного перевізника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансенерго Логістик" (далі - ТОВ "Трансенерго Логістик"); пункт розвантаження - Вінницька обл., м. Жмеринка, вул. Київська, 55, для ТОВ "Аркор-Інвест"; транспортні послуги, які надаються автомобільним перевізником - транспортування та експедирування вантажу. Із зазначеної товарно-транспортної накладної вбачається, що Вантажовідправник - ДП Уманський лікеро-горілчаний завод здав, а водій/експедитор ( ОСОБА_1 ) прийняв до перевезення той вантаж, який передавався ДП Уманському лікеро-горілчаному заводу в оренду за Договором. Зазначену товарно-транспортну накладну підписано та скріплено печатками ТОВ "Аркор-Інвест" та                   ТОВ "Трансенерго Логістик".
99. Крім того, ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом було надано суду першої інстанції (том 1, аркуш справи 210) акт від 15.01.2019, складений водієм ОСОБА_1 та механіком ОСОБА_2 , в тому що ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом було доставлено на адресу ТОВ "Аркор-Інвест"                      (м. Жмеринка, вул. Київська, буд. 55) майно згідно з переліком (яке передавалось для перевезення згідно з вищезазначеною товарно-транспортною накладною № 1 від 15.01.2019) разом з актами приймання-передавання такого майна. У зазначеному акті від 15.01.2019 вказано, що "Від отримання майна особа, що представилася повноважним представником ТОВ "Аркор-Інвест", відмовився. Керівник підприємства на телефонні дзвінки не відповідає. Було прийнято рішення про повернення майна до ДП Уманський ЛГЗ (м. Умань, вул. Успенська, 27).".
100. Також, відповідач за зустрічним позовом надав суду лист № 9 від 29.01.2019 на № 1 Вих-12/2018 від 28.12.2018 (том 1, аркуш справи 207), надісланий ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом на адресу ТОВ "Аркор-Інвест", в якому ДП Уманський лікеро-горілчаний завод повідомило позивача за зустрічним позовом про готовність обладнання. Що є предметом Договору, до повернення та просило повідомити про дату та надати відомості про відповідний транспорт, який буде надано до завантаження з метою повернення обладнання, що є предметом оренди. Докази надсилання вказаного листа містяться у матеріалах справи (том 1, аркуш справи 207, зворот).
101. Також, у матеріалах справи (том 1, аркуш справи 208) міститься наданий відповідачем за зустрічним позовом лист № 72 від 28.03.2019 надісланий ДП Уманським лікеро-горілчаним заводом на адресу ТОВ "Аркор-Інвест", в якому ДП Уманський лікеро-горілчаний завод просило повідомити про час та дату та направити уповноваженого представника ТОВ "Аркор-Інвест" для інвентаризації стану та вирішення питання підготовки для передачі, а також отримання останнім від ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу обладнання, яке передавалось в оренду згідно з Договором, а крім того, надати відомості про відповідний транспорт, який буде надано до завантаження з метою отримання позивачем за зустрічним позовом вищезазначеного обладнання. 
102. Наведені документи, надані відповідачем за зустрічним позовом, свідчать про те, що ним вчинялись дії з метою повернення обладнання, що передавалось йому в оренду, і є належними та достатніми доказами, що підтверджують відсутність  вини ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу у простроченні повернення орендованого майна позивачу за зустрічним позовом як Орендодавцю за наслідком припинення Договору.     
103. У свою чергу, позивачем за зустрічним позовом не доведено вину відповідача за зустрічним позовом у несвоєчасному поверненні орендованого майна. Водночас, ТОВ "Аркор-Інвест" не довело, що ним вжито всіх залежних від нього заходів з метою отримання обладнання з оренди, з огляду на вищевстановлені обставини.        
104. За таких обставин, вимога ТОВ "Аркор-Інвест" про стягнення неустойки у розмірі 160 000,00 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
105. Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Аркор-Інвест" підлягають частковому задоволенню.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
106. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
107. За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд на підставі   п. 2 ч. 1     ст. 275 ГПК України     має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
108. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до п.п. 1-4 ч. 1     ст. 277 ГПК України     є     нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування вимог матеріального права.
109. За таких обставин, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого господарського суду, оскаржене рішення вважає незаконним й таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні первісного позову ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу повністю та задоволення зустрічного позову ТОВ "Аркор-Інвест" частково, в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 3     840,00 грн. та трьох процентів річних у розмірі 4     576,44 грн.
110. Таким чином, доводи ТОВ "Аркор-Інвест" по суті його апеляційної скарги заслуговують на увагу, а          апеляційна скарга підлягає     частковому задоволенню.
Судові витрати.
111. У зв`язку із частковим задоволенням          зустрічного позову та апеляційної скарги ТОВ "Аркор-Інвест",          з ДП Уманського лікеро-горілчаного заводу на користь на ТОВ "Аркор-Інвест" на підставі     ст. 129 ГПК України     підлягають стягненню 126,25 грн. судового збору за подання зустрічного позову та         3     070,88 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест" на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.01.2020 у справі                      № 925/585/19 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 14.01.2020 у справі                      № 925/585/19 скасувати.
3. Ухвалити у справі № 925/585/19 нове рішення.
4. У задоволенні первісного позову Державного підприємства Уманського лікеро-горілчаного заводу відмовити повністю.
5. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест" задовольнити частково.
6. Стягнути з Державного підприємства Уманського лікеро-горілчаного заводу (20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Успенська, буд. 27, ідентифікаційний код 14216689) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест" (23100, Вінницька обл., м. Жмеринка, вул. Київська, буд. 55, ідентифікаційний код 38679151) інфляційні втрати у розмірі 3 840 (три тисячі вісімсот сорок) грн. 00 коп., три проценти річних у розмірі 4 576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. 44 коп. та судовий збір у розмірі 126 (сто двадцять шість) грн.          25 коп.
7. У задоволенні решти зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест" відмовити.
8. Стягнути з Державного підприємства Уманського лікеро-горілчаного заводу (20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Успенська, буд. 27, ідентифікаційний код 14216689) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест" (23100, Вінницька обл., м. Жмеринка, вул. Київська, буд. 55, ідентифікаційний код 38679151) 3 070 (три тисячі сімдесят) грн. 88 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
9. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Черкаської області.
10. Матеріали справи № 925/585/19 повернути до місцевого господарського суду.
11. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 25.05.2020. 

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                С.В. Владимиренко