УХВАЛА

15 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/1133/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О.В. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я.  
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан"
на ухвалу  Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 
та ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.02.2020
у справі № 910/1133/20
за заявою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан"
про відкриття провадження у справі про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" (далі - ТОВ "Проскан") на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі № 910/1133/20.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                 № 910/1133/20 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 03.06.2020.
Розглянувши матеріали касаційної скарги  ТОВ "Проскан", колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги ТОВ "Проскан", предметом касаційного оскарження є ухвала Господарського суду міста Києва від 04.02.2020  про прийняття до розгляду в підготовчому засіданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Проскан" та ухвала Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Проскан" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі № 910/1133/20.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, ухвали  місцевого господарського суду підлягають касаційному оскарженню тільки після їх перегляду в апеляційному порядку та прийняття відповідної постанови. 
Таким чином, оскарження ухвали господарського суду першої інстанції, що не переглядалась в апеляційному порядку, суперечить вимогам процесуального законодавства щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на таке, ТОВ "Проскан" необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою в частині оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від  04.02.2020 у справі №910/1133/20 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України.
В частині оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Проскан" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі № 910/1133/20, колегія суддів зазначає наступне.
З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").
Відповідно до ч. 2 ст. 293 ГПК України, зокрема, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України. 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до частини 2 статті 254 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Отже, Господарський процесуальний кодекс України, а у справах про банкрутство і Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повинні містити імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити судове рішення в апеляційному чи касаційному порядку. 
Норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначають спеціальний порядок оскарження судових рішень місцевого господарського суду у справі про банкрутство в апеляційному та касаційному порядку. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом.
Верховний Суд керується нормами процесуального закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи в силу положень частини 3 статті 3 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017.
Частиною 2    Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства №2597-VIII  від 18.10.2018, який вступив в дію 21.10.2019, визнано такими, що втратили чинність:    Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"    від 14 травня 1992 року N 2343-XII      з наступними змінами;    Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" від 14 травня 1992 року N 2344-XII.
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Частиною 2 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства. Так, у апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України  та цим Кодексом.
Отже, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено можливості оскарження ухвали про прийняття заяви про відкриття справи про банкрутство до розгляду, оскільки така ухвала суду першої інстанції забезпечує рух судового процесу, та не порушує права учасників справи, що виключає можливість її оскарження до суду апеляційної інстанції. При цьому, така ухвала місцевого суду може бути оскаржена в апеляційному порядку разом із ухвалою місцевого суду про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 904/9975/17, від 27.06.2019 у справі №904/5933/18.
Отже, Північний апеляційний господарський суд з дотриманням норм процесуального права та з урахуванням спеціальних норм Закону про банкрутство дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Проскан" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі № 910/1133/20.
Верховний Суд вважає, що правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права (частини 1 статті 255, пункту 1 частини 1 статті 261 ГПК України) та статті 8 Закону про банкрутство є очевидним та не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування при прийнятті оскаржуваної в касаційному порядку ухвали від 28.05.2020 у справі №910/1133/20, а подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Проскан" касаційна скарга в частині оскарження ухвали суду апеляційної інстанції від 28.05.2020 у справі №910/1133/20 є необґрунтованою, тому у відкритті касаційного провадження за такою касаційною скаргою слід відмовити на підставі пункту 2 частини 2 статті 293 ГПК України.
На підставі викладеного та керуючись статями 234, 235, 261, 287, пункту 1 частини 1 статті 293, частиною 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі № 910/1133/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                         О.В. Васьковський
Судді                                                                                                      В.В. Білоус 
                                                                                                             В.Я. Погребняк