Постанова                                  
Іменем України         
 
15 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 681/137/18-ц 
 
провадження № 61-16591св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:
 
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В. (суддя-доповідач),   Фаловської І. М.,
 
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Новоселицьке» в особі ліквідатора Матущака Віктора Івановича, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Купельського А. В., Янчук Т. О., Ярмолюка О. І., від 30 липня 2019 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Новоселицьке» (далі - 
ВАСГТ «Новоселицьке») в особі ліквідатора Матущака В. І. про визнання договорів купівлі-продажу дійсними.
Позовна заява  ОСОБА_1 мотивована тим, що 23 квітня 2012 року він придбав у ВАСГТ «Новоселицьке» багаторічні насадження на земельній ділянці 2 га, садибний індивідуальний будинок з господарськими спорудами, що розташовані у АДРЕСА_1 , вартістю 1 325,00 грн і 1 980,00 грн.
23 жовтня 2012 року ним же придбано у ВАСГТ «Новоселицьке» комплекс нежитлових будівель, що знаходяться у АДРЕСА_2 : обладнання; транспортна підстанція 42,1 кв. м; будівля станції технічного обслуговування 231,4 кв. м; кузня 1 33,9 кв. м, вбиральня 2,3 кв. м; складське приміщення 298,6 кв. м; будівля гаражів 1 328,8 кв. м, загальною вартістю 176 600,00 грн. 
Проте ліквідатор ВАСГТ «Новеселицьке» Матущак В. І. більше п`яти років ухиляється від нотаріального посвідчення вказаних договорів, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію придбаних об`єктів нерухомості.
Посилаючись на зазначені обставини,  ОСОБА_1 просив суд визнати дійсними договори від 23 квітня 2012 року та від 23 жовтня 2012 року,         що укладені між ним та ВАСГТ «Новоселицьке» в особі ліквідатора Матущака В. І.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 16 березня 
2018 року задоволено позовні вимоги  ОСОБА_1 .
Визнано дійсним договір від 23 квітня 2012 року, укладений між 
ВАСГТ «Новоселицьке» в особі ліквідатора Матущака В. І. (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), згідно з яким продавець передав покупцю нерухоме майно, а саме: садибний індивідуальний будинок, площею            23,5 кв. м, з господарськими спорудами погребом - 21,0 кв. м,      вбиральнею - 4,00 кв. м, які розташовані по АДРЕСА_1 .
Визнано дійсним договір від 23 жовтня 2012 року № 76, укладений між 
ВАСГТ «Новоселицьке» в особі ліквідатора Матущака В. І. (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), згідно з яким продавець передав покупцю нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_2 (приміщення транспортної підстанції - 42,1 кв. м, будівлю станції технічного обслуговування -          231,4 кв. м, кузню - 133,9 кв. м, вбиральню - 2,3 кв. м, складське приміщення - 298,6 кв. м, будівлю гаражів - 1 328,8 кв. м).
Визнано за ОСОБА_1 право власності на вказане вище майно.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , який не брав участі у справі, звернувся з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Хмельницької області.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 29 серпня 2018 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою             ОСОБА_2 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 16 березня 2018 року закрито.
Закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що питання про права та обов`язки ОСОБА_2 не вирішувалися оскаржуваним рішенням місцевого суду, оскільки з наданих суду апеляційної інстанції доказів не вбачається, що нерухомість, на яку судом визнано право власності за ОСОБА_1 , розташована на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 , а тому заявник не має передбаченого статтею 352 ЦПК України права на апеляційне оскарження рішення суду.
 
Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції
Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 29 серпня 2018 року, а справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.
Передаючи справу на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції вказав про те, що апеляційний суд належним чином не перевіривдоводів  ОСОБА_2 , не з`ясував чи порушуються оскаржуваним рішенням суду майнові права заявника, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про закриття апеляційного провадження у справі.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2019 року скасовано рішення Полонського районного суду Хмельницької області                 від 16 березня 2018 року та ухвалено нове рішення, яким  ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до положень статей 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.
З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено у новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення,               а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». Водночас до вказаної дати договір купівлі-продажу нерухомості у силу положень статті 657 ЦК України підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, тому не міг бути визнаний судом дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України.
Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Але позивач на обґрунтування своїх вимог не надав суду доказів, які підтверджують факт того, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, доказів того, що відбулося повне або часткове виконання умов договору, доказів, що одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення укладеного правочину та доказів того, що сторона втратила можливість нотаріально посвідчити правочин.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У серпні 2019 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду                    від 30 липня 2019 року та залишити в силі рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 16 березня 2018 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що ухвалюючи нове рішення у справі, апеляційний суд не врахував те, що ОСОБА_2 не доведено факту порушення його прав рішенням місцевого суду, не надано доказів накладання земельних ділянок, не взяв до уваги, що земельні ділянки знаходяться у різних населених пунктах. Крім того, на земельну ділянку, належну ОСОБА_2 , у межах кримінального провадження накладено арешт.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
09 вересня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою. 
06 квітня 2020 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Доводи відзиву на касаційну скаргу 
ОСОБА_2 у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.
 
Фактичні обставини справи
23 квітня 2012 року між ВАСГТ «Новоселицьке» в особі ліквідатора Матущака В. І. та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є багаторічні насадження на земельній ділянці 2 га,               у кількості 225 шт., садибний індивідуальний будинок площею 23,5 кв. м, погріб площею 21,0 кв. м, вбиральня площею 4 кв. м, що розташовані             по АДРЕСА_1 (а.с. 3-4).
Відповідно до акту приймання-передачі від 23 квітня 2012 року ОСОБА_1 прийняв від ВАСГТ «Новоселицьке»нерухоме майно, а саме: садибний індивідуальний будинок з господарськими спорудами, погріб, вбиральню та цього ж дня сплатив їх вартість, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру, виданого ВАСГТ «Новоселицьке» 23 квітня 2012 року (а.с. 5-6).
23 жовтня 2012 року ВАСГТ «Новоселицьке» в особі ліквідатора       Матущака В. І. та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є приміщення транспортної підстанції площею 42,1 кв. м, будівля станції технічного обслуговування площею 231,4 кв. м, кузня площею 133,9 кв. м, вбиральня площею 2,3 кв. м, ремонтно-механічна майстерня площею 1475,5 кв. м, складське приміщення площею 298,6 кв. м, будівля гаражів площею 1328,8 кв. м (а.с. 10).
Відповідно до акту приймання-передачі від 23 жовтня 2012 року            ОСОБА_1 прийняв від ВАСГТ «Новоселицьке»майно, перелічене у договорі від цього ж числа, та 19 жовтня і 23 жовтня 2012 року сплатив відповідачу згідно з квитанціями № 186 і № 194 кошти у сумах 17 660,00 грн та 158 940,00 грн, а всього 176 600,00 грн (а.с. 11-12).
Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2017 року (справа № 681/506/17) у справі за позовом ОСОБА_2 до Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та за позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Відкрите сільськогосподарське акціонерне товариство «Новоселицьке», Відділ у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання недійсним рішення міської ради, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним рішення № 5 Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади, прийняте на 21-й сесії 1-го скликання   від 29 грудня 2016 року, у частині надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, яка розташована у АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства - землі сільськогосподарського призначення з метою передачі у приватну власність.
Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 20 грудня          2017 року (справа № 681/506/17) рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2017 року скасовано у частині задоволення позову ОСОБА_1 та ухвалено у цій частині нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.      В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2018 року касаційна скарга       ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Хмельницької області          від 20 грудня 2017 року визнана неподаною та повернута заявнику.
Під час розгляду справи № 681/506/17 встановлено, що ОСОБА_2 рішенням сесії Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади № 5 від 29 грудня 2016 року було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею         2 га, що розташована у АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства - землі сільськогосподарського призначення з метою передачі у власність (а.с. 56-57).
Також встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 6823610100:01:006:0162 (а.с. 147).
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
За положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню             не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до положень статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Частиною першою статті 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно з частиною другою статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до частини третьої статті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.
01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено у новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації».
Таким чином, положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності зазначеним вище Законом.
Передаючи справу на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції у постанові від 27 лютого 2019 року вказав, що апеляційний суд належним чином не перевіривдоводів  ОСОБА_2  про те, що нерухомість, розташована по АДРЕСА_1 , на яку судом визнано право власності за ОСОБА_1 , розміщена на земельній ділянці, на яку рішенням сесії Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади від 29 грудня 2016 року № 5 йому було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого сільського господарства з метою передачі її у власність. На час звернення ОСОБА_1 до суду першої інстанції з даним позовом питання щодо передачі спірної земельної ділянки Полонською міською радою Хмельницької області не вирішено та між ним і міською радою, а також ОСОБА_1 існує спір щодо спірної земельної ділянки.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 13 березня          2019 року (справа № 2/74-Б-10) затверджено звіт про проведену роботу у ліквідаційній процедурі Відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Новоселицьке» та ліквідаційний баланс банкрута від 18 грудня 2018 року.
Вимоги визнаних кредиторів по справі № 2/74-Б-10, а також вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Законом строк або відхилені господарським судом, визнано погашеними, виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню.
Відкрите сільськогосподарське акціонерне товариство «Новоселицьке» (вул. Заводська, 12, с. Новоселиця, Полонський район, Хмельницька область, код ЄДРПОУ 00387329) ліквідовано.
Зобов`язано ліквідатора, орган державної реєстрації і орган статистики провести відповідні дії по виключенню юридичної особи банкрута з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань і з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.
Скасовано мораторій і заходи забезпечення вимог кредиторів, що були введені ухвалою господарського суду від 07 травня 2010 року.
Провадження у справі № 2/74-Б-10 закрито.
За інформацією із Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1802748068236) за кадастровим номером 6823610100:01:006:0162 площею     2 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Право власності зареєстровано 03 квітня 2019 року на підставі рішення органу місцевого самоврядування - Про надання у користування, передачу у власність земельних ділянок громадянам та внесення змін до рішень сесій міської ради, серія та номер: 6, виданий 20 квітня 2018, видавник: Об`єднана територіальна громада Полонської міської ради.
За відомостями Публічної кадастрової карти України земельна ділянка за кадастровим номером 6823610100:01:006:0162, площею 2 га, призначена для ведення особистого селянського господарства (код класифікації 01.03) та перебуває у приватній власності.
Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2019 року (справа № 681/670/19) у межах досудового розслідування              у кримінальному провадженні за № 42019241270000014 від 23 квітня       2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 358 КК України, накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером 6823610100:01:006:0162, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1802748068236, площею 2 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого згідно з Державним реєстром речових прав власності на нерухоме майно є ОСОБА_2 . 
Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.
Суд може визнати дійсним нікчемний договір, а не договір, який не є укладеним.
При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.
Суд апеляційної інстанції, виконавши вимоги постанови Верховного Суду      від 27 лютого 2019 року, з`ясувавши факт порушення рішенням місцевого суду прав та законних інтересів ОСОБА_2 , якого не було залучено до участі у справі, надав належну оцінку доводам апеляційної скарги та доказам, зібраним у справі, повно і всебічно з`ясовав обставини, на які позивач посилався як на підставу задоволення заявлених вимог, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції. При їх дослідженні та оцінці апеляційним судом були дотримані норми процесуального права.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
За правилами частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	В. С. Висоцька	
 	 	
Судді	А. І. Грушицький	
 	 	
 	І. В. Литвиненко	
 	 	
 	В. В. Сердюк	
 	 	
 	І. М. Фаловська