ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року	Львів	Справа № 460/1203/19 пров. № 857/11823/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                                Святецького В.В., 
суддів                                                                      Гудима Л.Я., Довгополова О.М., 
          з участю секретаря судового засідання               Гнідець Р.І.,           

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення  Рівненського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року  у справі № 460/1203/19 (головуючий суддя Зозуля Н.З., час ухвалення 15:37 год., м. Рівне, повний текст рішення складений 13 вересня 2019 року) за адміністративним позовом приватної виробничо-комерційної фірми ,,Фіалка" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 

В С Т А Н О В И В :

           21 травня 2019 року приватна виробничо-комерційна фірма (ПВКФ) ,,Фіалка" звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області форми ,,В3"  № 0000661202 від10 квітня 2019 року.  
          Рішенням від 11 вересня 2019 року Рівненський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № 0000661202 від 10.04.2019.
Також суд стягнув на користь ПВКФ ,,Фіалка" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судові витрати на суму 1921грн. 00 коп.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у Рівненській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що  згідно з п.п. 4 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року №21, платники податку, які відповідно до ст. 200 ПК України мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України здійснюється в Таблиці 2 Додатка 3 до декларації з податку на додану вартість. В таблиці зазначається індивідуальний податковий номер контрагента, за рахунок якого виникла сума від`ємного значення, виходячи з хронології її виникнення, починаючи зі звітного періоду, який є найближчим до дати подання декларації (найновіший звітний період) та закінчуючи найбільш давнім звітним періодом.
Додатки - невід`ємна частина будь-якої декларації (п. 46.1 ст. 46 ПК України), у тому числі і декларації з податку на додану вартість (п. 6 розділу І Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість). 
При заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (дод. 4). 
Суд безпідставно та всупереч вищезазначеним нормам матеріального права дійшов висновку, що помилкове зазначення платником у додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за січень 2019 року звітного податкового періоду, в якому виникло від'ємне значення не спростовує факту, за яким позивач має право на отримання бюджетного відшкодування.
Виходячи з наведеного, відповідач наголошує на тому, що Головне управлінням ДФС у Рівненській області в межах і спосіб встановлений законом виявлені порушення пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 ПК та п.п. 4 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на у вартість, які призвели до завищення суми бюджетного відшкодування  на рахунок платника у банку ( рядок 20.2.1 декларації) на суму 107316,00 грн. 
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
ПВКФ ,,Фіалка"  подала відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального та процесуального права. 
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав  вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі. 
Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить відмовити у її задоволенні. 
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.  
Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 27 лютого 2007 року ПВКФ ,,Фіалка" внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у зв`язку з державною реєстрацією, код ЄДРПОУ 30207687, номер запису № "1 602 120 0000 002077 (а.с. 37-40).
19 грудня 2018 року ПВКФ ,,Фіалка" надіслала до ГУ ДФС у Рівненській області звітну декларацію з податку на додану вартість за листопад 2018 року з додатками, які отримані останнім 19.12.2018 року о 17:09:24, реєстраційний номер №  9284305738 , що підтверджується копією квитанції № 1(далі  декларація з податку на додану вартість за листопад 2018 року).
У рядку 21 декларації за листопад 2018 року міститься сума від`ємного значення в розмірі 6814070,00 грн, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно додатку 2 до вказаної декларації сума від`ємного значення листопада 2018 року була сформована за рахунок від`ємних значень серпня та листопада 2018 року (а.с. 15-22).
19 січня 2019 року платник податків ПВКФ ,,Фіалка" надіслала ГУ ДФС у Рівненській області звітну декларацію з податку на додану вартість за грудень 2018 року з додатками, які отримані останнім 19.01.2019 року о 16:00:54, реєстраційний номер №  9307823955 , що підтверджується копією квитанції № 1 (далі  декларація з податку на додану вартість за грудень 2018 року).
У рядку 16.1 (значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду) міститься значення 6814070,00 грн.
У рядку 21 декларації за грудень 2018 року міститься значення 535776,00 грн -  сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно додатку 2 до вказаної декларації сума від`ємного значення грудня 2018 року була сформована за рахунок від`ємного значення листопада 2018 року (а.с. 23-29).
19.02. 2019 року платник податків ПВКФ ,,Фіалка" надіслала ГУ ДФС у Рівненській області звітну декларацію з податку на додану вартість за січень 2019 року з додатками.
У рядку 16.1 (значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду) міститься значення 535776,00 грн.
Відповідно до рядка 20 декларації за січень 2019 року сума обчисленого за січень 2019 року від`ємного значення склала 432597,00 грн.
Згідно рядка 20.2.2 від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку складає 107316, 00 грн.
У рядку 21 декларації за січень 2019 року міститься значення 325281,00 грн.  - сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно додатку 2 до вказаної декларації сума від`ємного значення січня 2019 року у розмірі 325281,00 грн була сформована за рахунок від`ємного значення січня 2019 року.
Відповідно до таблиці 2 Додатку 3 до декларації позивача з ПДВ за січень 2019 року від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 107316,23 грн виникло у грудні 2018 року (а.с. 30-36).
За наслідками проведеної камеральної перевірка ПВКФ ,,Фіалка" (код ЄДРПОУ 30207687) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року, оформленої актом за № 337/17-00-12-02/30207687 від 19.03. 2019 року (а.с. 8-9),  ГУ ДФС у Рівненській області 10 квітня 2019 року прийняло податкове повідомлення-рішення  форми ,,В3" № 0000661202, згідно якого виявлено відсутність права позивача на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2019 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 107316 грн за січень 2019 року (а.с.10).
Висновки контролюючого органу базуються на тому, що позивач допустив порушення вимог п.  200.4  ст.  200 Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року, а саме - допустив завищення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника податку у банку (рядок 20.2.1 декларації) у розмірі 107316,00 грн.
ПВКФ ,,Фіалка" листом за № 93 від 28.03.2019 подало заперечення на акт перевірки (а.с. 11-12).
Листом № 4614/17-00-12-02 від 09.04.2019 ГУ ДФС у Рівненській області надіслало позивачу відповідь на заперечення, згідно якої викладений в акті камеральної перевірки висновок залишений без змін (а.с. 13-14).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що помилкове зазначення ПВКФ ,,Фіалка" у додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за січень 2019 року звітного податкового періоду, у якому виникло від`ємне значення не спростовує факту, за яким платник податку має право на отримання бюджетного відшкодування, оскільки від`ємне значення суми ПДВ у розмірі 107316,00 грн фактично сплачене отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному  податкових періодах  постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 200.1 статті  200  Податкового кодексу України на момент отримання контролюючим органом  податкової декларації, та є від`ємним значенням попереднього звітного (податкового) періоду (листопад 2018 року).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що ПВКФ ,,Фіалка" не допустила порушення пп. ,,б" п.  200.4  ст.  200 ПК України в частині проведення бюджетного відшкодування ПДВ та правомірно зарахувала від`ємне значення з ПДВ у розмірі 107316,00 грн у бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку.
Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду,  відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними. 
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктами 200.1 та 200.2 ст. 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
За змістом підпункту ,,б" пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному  податкових періодах  постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 200-1.3 статті  200-1  цього  Кодексу  на момент отримання контролюючим органом  податкової декларації  на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Згідно з п. 200.7  ст.  200 ПК України  платник податку, який має право на отримання  бюджетного відшкодування  та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Відповідно до п.  200.8  ст.  200 ПК України  до  податкової декларації  або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали  митних декларацій.
Пунктом  200.9  ст.  200 ПК України  передбачено, що форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
На виконання зазначених приписів наказом Міністерстіва фінансів України  № 21 від 28.01.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289, затверджений Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі - Порядок № 21).
Відповідно до підпункту 4 пункту 5 розділу V Порядку№ 21  сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації): зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) (відображається у рядку 20.1);
підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2).
Платники податку, які відповідно до  статті 200 розділу V Кодексу  мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до  пункту 2001.3 статті 2001  розділу V Кодексу  на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.
Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації;
зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
При заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Залишок від`ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3.

Враховуючи приписи наведених нормативно-правових актів колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що платник податку має право на бюджетне відшкодування при від`ємному значенні суми ПДВ, що фактично сплачена отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному  податкових періодах  постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до  п. 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України на момент отримання контролюючим органом  податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що згідно декларації з ПДВ за січень 2019 року  ПВКФ ,,Фіалка" сформувала  податковий кредит на суму 1988119,00 грн, який  відображений у рядку10.1 декларації.

Крім того, у рядку16.1 декларації відображено від`ємне значення попереднього звітного періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду на  суму 535776,00 грн.

Дослідивши проведені позивачем розрахунки за січень 2019 року, суд першої інстанції встановив, що ПВКФ ,,Фіалка" сформувало від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та кредиту в розмірі 432  597,00 грн, що знайшло своє відображення в рядку 19 декларації за січень 2019 року. 

Вказана сума від`ємного значення не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 200-1.3 статті  200-1 ПК України на момент отримання контролюючим органом  податкової декларації, що підтверджено рядком 20 податкової декларації з ПДВ позивача за січень 2019 року та актом камеральної перевірки № 337/17-00-12-02/30207687 від 19.03. 2019 року.

Однак, згідно декларації з ПДВ за грудень 2018 року від`ємне значення на суму 535776,00 грн відповідно до додатку 2 даної декларації виникло у листопаді 2018 року.

Таким чином, суд першої інстанції мотивовано погодився з висновком контролюючого органу, що позивач у додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за січень 2019 року помилково відобразив грудень 2018 року, як період виникнення від`ємного значення на суму 107316 грн, оскільки вказане від`ємне значення відсутнє в залишку від`ємного значення декларації за попередній звітний період - грудень 2018 року, а звітним періодом в якому виникло від`ємне значення є листопад 2018 року.

Згідно з пунктом 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у  податковій декларації, то такий орган:
- у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
- у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

За таких обставин  колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що підставою для відмови у наданні бюджетного відшкодування може бути лише з`ясування контролюючим органом за результатами проведення перевірки факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування.

При цьому, помилкове зазначення ПВКФ ,,Фіалка" у додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за січень 2019 року звітного податкового періоду, у якому виникло від`ємне значення, не позбавляє позивача права на бюджетне відшкодування цього від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 107316 грн, оскільки ПДВ фактично сплачений отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному  податкових періодах  постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України та не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 200-1.3 статті  200-1 ПК України на момент отримання контролюючим органом  податкової декларації та є від`ємним значенням попереднього звітного (податкового) періоду (листопад 2018 року).

Контролюючий орган не спростовує факту реального характеру господарських операцій позивача з його контрагентами та правомірності формування податкового кредиту по цих операціях, що призвело до виникнення від`ємного значення сум ПДВ, частину якого у розмірі 107316,00 грн позивач заявив до бюджетного відшкодування. 

Підсумовуючи викладене, колегія суддів визнає помилковими висновки контролюючого органу щодо відсутності права позивача на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2019 року та відсутності права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 107316,00 грн.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції  нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.          

Керуючись ч.3 ст. 243,  ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :
            
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року  у справі № 460/1203/19 - без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 18.03.2020.