УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа 278/1396/19 
Категорія 43 
Додаткова постанова 
Іменем України

02 червня 2020 року

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого         Павицької Т.М.,
суддів          Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,
                
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення сторін в м. Житомирі заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 278/1396/19 за позовом ОСОБА_1 до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про усунення порушень житлових прав,

в с т а н о в и в :
У травні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, у якому просив усунути порушення житлових прав позивача та зобов`язати Станишівську сільську раду Житомирського району Житомирської області зареєструвати місце проживання наймача житлового приміщення ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 на підставі договору житлового найму №63 від 02.06.2015 рокую Стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп. та 768 грн 40 коп. судового збору.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26 червня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 13.08.2019 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення. Зобов`язано Станишівську сільську раду Житомирського району Житомирської області зареєструвати місце проживання наймача житлового приміщення ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 на підставі договору житлового найму №63 від 02.06.2015 року. Стягнуто із Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 1921 грн судових витрат.
13 серпня 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути із Станишівської сільської ради 768 грн 40 коп. судового збору за звернення суду першої інстанції із позовною заявою та 8000 грн документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковою постановою Житомирського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.
Постановою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року додаткову постанову Житомирського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в заяві про уточнення розрахункових витрат від 20 травня 2020 року зазначив, що в абзаці 3-му розрахунку від 27.05.2019 та додаткового розрахунку від 13.08.2019 помилково зазначено, що правнича допомога надається ОСОБА_1 у справі про захист її трудових прав і стягнення заборгованості із заробітної плати. Однак, правнича допомога надається ОСОБА_1 у справі №278/1396/19 про захист її житлових прав, пов`язаних з відмовою Станишівської сільської ради у реєстрації її місця проживання. З метою усунення вказаних недоліків подаються уточнені (виправлені) розрахунок витрат на правничу допомогу від 27.05.2019 та додатковий розрахунок витрат від 13.08.2019 року.
Станишівська сільська рада заперечувала проти задоволення заяви.
Дослідивши матеріали справи, подану заяву, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.
Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Повторне подання доказів в суді апеляційної (касаційної) інстанції в підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, процесуальний закон не вимагає.
Положення частини тринадцятої статті 141 ЦПК України зобов`язують суд апеляційної чи касаційної інстанції змінити розподіл судових витрат, якщо відповідний суд не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове.  
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 до позовної заяви додала докази, а саме: належним чином засвідчені копії договору про надання професійної правничої допомоги від 17 травня 2019 року, квитанції до прибуткового касового ордера від 20 травня 2019 року № 10 на суму 8 000 грн, розрахунок понесених витрат та обґрунтування їх розміру за надання професійної правничої допомоги адвокатом згідно з договором від 17 травня 2019 року № 26/19. Вказані докази подані стороною позивача суду першої інстанції у передбачені частиною восьмою статті 141 ЦПК України строки.
Згідно п.2.1 договору про надання професійної правничої допомоги від 17 травня 2019 року розмір гонорару адвоката за правничу допомогу у справі про усунення порушень житлових прав та стягнення моральної шкоди становить 8 000 грн.
Відповідно до додаткового розрахунку від 13.08.2019 загальна кількість витрченого робочого часу на надання професійної правничої допомоги у справі №278/1396/19 становить 14 год., вартістю 11 200 грн ( 800 грн за 1 год. х 14 год. роботи).
Отже, витрати на  професійну правничу  в розмірі 8 000 грн є співмірними  зі складністю  цієї  справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають  реальності  таких витрат, розумності їхнього розміру. 
В абзаці 3-му розрахунку від 27.05.2019 та додаткового розрахунку від 13.08.2019 зазначено, що правнича допомога надається ОСОБА_1 у справі про захист її трудових прав і стягнення заборгованості із заробітної плати.
         На  виправлення зазначеної  помилки представник  ОСОБА_1  - ОСОБА_2  подав  уточнені (виправлені) розрахунок витрат на правничу допомогу від 27.05.2019 та додатковий розрахунок витрат від 13.08.2019, в яких зазначено, що правнича допомога надається ОСОБА_1 у справі №278/1396/19 про захист її житлових прав, пов`язаних з відмовою Станишівської сільської ради у реєстрації її місця проживання.
Помилкове зазначення в абзаці 3-му розрахунку від 27.05.2019 та додаткового розрахунку від 13.08.2019, що правнича допомога надається ОСОБА_1 у справі про захист її трудових прав і стягнення заборгованості із заробітної плати та виправлення цієї помилки у спосіб, що не заборонений законом, не є підставою для відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.
Вимоги про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат в сумі 768 грн 40 коп. не підлягають задоволенню, оскільки з відповідача на користь позивача стягнуто судові витрати в сумі 1921 грн ( 768 грн 40 коп. + 1 152 грн 60 коп.).
Керуючись статтями 270, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в :

Заяву представника представника ОСОБА_1  - ОСОБА_2    про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково. 
  Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про усунення порушень житлових прав.
Стягнути з Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 8 000 грн судових витрат понесених на професійну правничу допомогу. 

В решті заяви відмовити. 

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути  оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий 

Судді