ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 червня 2020 року           справа №1240/2175/18 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Міронової Г.М., Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на ухвалу  Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 р.  (у повному обсязі складено 11 березня 2020 року у м. Сєвєродонецьк) у справі  № 1240/2175/18 (головуючий І інстанції суддя І.О. Свергун)  за позовом   ОСОБА_2  до  Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,                                            
                                            ВСТАНОВИВ:

02 березня 2020 року     ОСОБА_1 звернулась до  суду з  заявою  про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 1240/2175/18, а саме: просила замінити стягувача у виконавчих листах з ОСОБА_2 на  неї.
В обґрунтування зазначеної заяви вказує на те, що вона  є дочкою ОСОБА_2 , яка була позивачем по зазначеній справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Судове рішення відповідачем в добровільному порядку виконано не було. Жодних виплат від відповідача ОСОБА_2  не отримувала. Виконавчі листи для примусового виконання не подавалися. Після смерті позивача вона вступила у спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на пенсійні виплати, що належали позивачу. Відповідач частково виплатив заявниці кошти, а саме - за останні три роки з дати звернення. Решту суми відповідач відмовляється виплачувати, посилаючись на сплив трирічного строку.   ОСОБА_1 вважає, що, оскільки вона є дочкою позивача, а також спадкоємицею за законом її прав та обов`язків, тому просила замінити стягувача у виконавчих листах з   ОСОБА_2 на   неї.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року    у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі відмовлено (а.с. 148-149).
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,    ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій  просила  скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про заміну стягувача у виконавчих листах з ОСОБА_2 на неї.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що після смерті ОСОБА_2 вона вступила у спадщину та отримала свідоцтво на спадщину за законом на пенсійні виплати, що належали її матері. В свідоцтві на спадщину зазначена сума коштів у розмірі 76 392, 14 грн., тобто це пенсія, яка нарахована за останні 3 роки, а не за весь період неотримання пенсії. Проте згідно з рішенням суду відповідач зобов`язаний виплатити заборгованість по пенсії, яка виникла з листопада 2015 року, не обмежуючись трирічним строком. Апелянт не порушує питання щодо суми заборгованості та не просить вирішити її правовідносини з відповідачем.
Крім того, зазначає, що з відповідача на користь її матері було стягнуто судові витрати та якщо апелянт не набуде прав стягувача, то правових підстав вимагати від відповідача сплати цих коштів не буде.  
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач  просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ст. 311 КАС справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 1240/2175/18.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 у справі № 1240/2175/18, яка залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року,  позов ОСОБА_2 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 пенсії з 01 листопада 2015 року. Зобов`язано Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити нарахування та виплату   ОСОБА_2 пенсії з 01 листопада 2015 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області   на користь   ОСОБА_2   судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1409,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3800,00 грн (а.с. 75-80, 118-121).
Луганським окружним адміністративним судом було видано виконавчі листи по адміністративній справі № 1240/2175/18 про зобов`язання Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  відновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії з 1 листопада 2015 року та  стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області   на користь   ОСОБА_2   судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1409,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3800,00 грн. (а.с. 140-141).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.04.2019 серія НОМЕР_1 (а.с. 138).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2019 ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо недоодержаної пенсії, яка знаходиться на рахунку в Марківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області в розмірі 76392,14 грн. (а.с. 139).
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Положеннями статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
У відповідності до  частин першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (ч. 5 ст. 15 Закону).
Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, процесуальний закон передбачає заміну сторони тільки у разі правонаступництва.
Правонаступництво - це перехід прав та обов`язків від однієї особи (фізичної або юридичної особи) до іншої.
За унормуванням ч. 1 статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).
Приписами статті 1222 Цивільного кодексу України окреслено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).
Частинами 1 та 2 статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина 1 статті 1296 ЦК України).
Статтею 1227 Цивільного кодексу України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Так само передбачено й Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).
Відповідно до частини 1 статті 52 Закону № 1058 сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частина 2 статті 52 Закону № 1058).
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (частина 3 статті 52 Закону № 1058).
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.11.2018   було зобов`язано відповідача відновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії з 01.11.2015. 
В обґрунтування  заяви ОСОБА_1  про заміну сторони виконавчого провадження вказано про те, що відповідачем не було виплачено всі суми пенсії, які виникли з листопада 2015 року.
Таким чином, між заявницею   та Марківським ОУПФУ Луганської області виникли  правовідносини щодо виплати недоотриманої пенсії, але вже з огляду на наявність свідоцтва про спадщину за законом.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що дані правовідносини не передбачають правонаступництва у його правовому розумінні, а заявником обрано неправильний спосіб захисту права, який не буде сприяти поновленню порушених прав заявниці. Належним способом захисту порушених прав апелянта буде звернення до суду з окремим позовом щодо виплати залишку недоотриманої пенсії.
За таких обставин суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. ст   308,   311,   п. 1 ч. 1 ст. 315, 316,  321,   322,   325,   328 КАС України, суд,                  
                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу  Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 р.    – залишити без задоволення.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 р.  у справі  № 1240/2175/18 –  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Повне судове рішення  складено 10 червня 2020 року. 

Головуючий судя                                                                                Г.М. Міронова    

Судді                                                                                                     Т.Г. Арабей                                                                                                                          
          
                                                                                                                    І.В. Геращенко