ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 р. 	Справа № 480/3884/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Донець Л.О.,
Суддів: Бенедик А.П. ,  Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення  Сумського окружного адміністративного суду  від 29.11.2019 (головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, повний текст складено 29.11.2019) по справі                          № 480/3884/19
за позовом   ОСОБА_1     
до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, третя особа - Головне управління Державної податкової служби у Сумській області,   
про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
27.09.2019, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Сумського  окружного адміністративного суду з позовом до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області  (далі - відповідач), третя особа -  Головне управління  Державної податкової служби у Сумській області, в якому просить  відповідача виключити позивача зі списку осіб,  проживаючих на території  Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, поданих управлінню  у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області для сплати податку на нерухомість.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 у справі №480/3884/19  у задоволенні позову відмовлено.
Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій  просить скасувати  рішення   суду першої інстанції.
В   обґрунтування вимог  апеляційної скарги посилається на  невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи,  порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що  апеляційна  скарга     позивача не    підлягає задоволенню,  з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що    позивач є власником нерухомого майна: житлового будинку  загальною площею 235,4 кв.м (житлова площа 98,6 кв.м), який розташований за адресою:   АДРЕСА_1
28.08.2018  представник позивача звернувся до відповідача із заявою про  розгляд на черговій сесії питання про звільнення позивача від сплати податків на нерухоме майно на 2018 рік з підстав перебування позивача у статусі учасника війни.
11.10.2018  №797 відповідач   надав відповідь.
10.06.2019  представник позивача звернувся до відповідача з заявою  про розгляд питання про виключення позивача зі списку осіб, які проживають  на території Садівської сільської ради поданого до управління у м. Суми ГУ ДФС у Сумській області  для сплати податку на нерухомість.
25.06.2019 рішенням відповідача у задоволенні клопотання позивача про виключення позивача зі списку осіб, які проживають  на території Садівської сільської ради поданого до управління у м. Суми ГУ ДФС у Сумській області  для сплати податку на нерухомість  відмовлено.
29.07.2019 податковим  повідомленням-рішенням  ГУ ДФС у Сумській області  від 29.07.2019 №1786/54-13 позивачу нараховано 1948,35 грн податкового зобов`язання  з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Суд першої інстанції,  під час   відмови у задоволенні  позову, дійшов до висновку, що      наявність у позивача статусу учасника війни, та  надання ним пільг  зі сплати податків безпосередньо Законом України «Про статус ветеранів  війни, гарантії їх соціального захисту» без прийняття безпосереднього рішення про це органу місцевого самоврядування не передбачає фактичну наявність такої пільги у позивача зі сплати податку  на нерухоме майно.
Колегія суддів погоджується з  такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
У відповідності до п.п.12.3.1. п.12.3 ст.12 ПК України встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.
На підставі п.266.2.1 ст.266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Згідно до п.266.5.1 ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Відповідно до приписів п.266.4 ст.266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).
Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.
Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.
Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до:
об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту;
об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 № 483 «Про затвердження форми типових рішень про встановлення  ставок та пільг зі сплати змеленого податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», відповідно до підпункту 72.1.2.4 підпункту 72.1.2 пункту 72.1 статті 72, абзацу четвертого підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266, абзаців другого та третього пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України, Кабінет Міністрів України постановив затвердити такі, що додаються: форму типового рішення про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку; форму типового рішення про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Ця постанова набирає чинності через десять днів з дня її опублікування.
За обставинами справи, позивач має статус учасника війни, що підтверджується посвідченням безтерміновим і дійсним на всій території України  та  занесена до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги по Управлінню праці та соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації станом на 22.04.2011.
Дані обставини  вказані позивачем як підстава для  звільнення її від сплати податку на нерухоме майно: житловий будинок, що розташований: АДРЕСА_1 , та можливість виключення позивача зі списку осіб, які проживають  на території Садівської сільської ради поданого до управління у м. Суми ГУ ДФС у Сумській області  для сплати податку на нерухомість.
В обґрунтування своєї позиції в апеляційній скарзі позивач посилається на вимоги Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У відповідності до  п.17 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни (статті 8, 9) надаються такі пільги: зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  Податковий кодекс України є спеціальним законом  щодо визначення переліку податків та зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, підстав звільнення від оподаткування, та  покладає на сільські ради  повноваження щодо встановлення пільг зі сплати податку на нерухоме майно.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.04.2019 у справі №820/1528/18.
У відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За відсутності рішення відповідача про встановлення такої пільги даній категорії осіб, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та  скасування судового рішення.
В своїй апеляційній скарзі позивач повторює позицію, викладену у позовній заяві, та не спростовує висновків суду. 
З огляду на таке, колегія суддів вважає що  суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому  судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.
У відповідності до ст.316  КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 по справі                               № 480/3884/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.О. Донець 	
Судді	   	А.П. Бенедик    В.А. Калиновський