ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.004086 пров. № А/857/1720/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді -                                     Макарика В.Я.

суддів -                                                        Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання - Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Случ-Плюс» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Хома О.П., м. Львів) у справі № 1.380.2019.004086 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Случ-Плюс» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,-

                                                     В С Т А Н О В И В:          

09 серпня 2019 року Приватне підприємство «Случ-Плюс» звернулося з адміністративним позовом до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради в якому просило визнати протиправною відмову Департаменту економічного розвитку ЛМР оформити продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №№ 2-09-02-005 та 2-09-02-006 (рекламних конструкцій на інженерній споруді) за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги - вул. Наукова, місця №№ 1 та 2 (недобудований шляхопровід). Зобов`язати Виконком ЛМР та Департамент економічного розвитку ЛМР оформити продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами за №№ 2-09-02-005, 2-09-02-006 та видати оновлені продовжені дозволи ПП «Случ-Плюс» на строк до 31.12.2023 включно.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року позов Приватного підприємства «Случ-Плюс» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, - задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №2-09-02-005 та №2-09-02-006 (рекламних конструкцій на інженерній споруді) за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги вул. Наукова, місця №1 та №2 (недобудований шляхопровід), оформлену листом від 03.12.2018 №2301-3354.
Зобов`язано Департамент економічного розвитку Львівської міської ради повторно розглянути заяву Приватного підприємства «Случ-Плюс» від 27.11.2018 про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, зареєстровану у відділі «Центр надання адміністративних послу» 28.11.2018 за №2-34766/ДДХ-23. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив позивач Приватне підприємство «Случ-Плюс», яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та без урахування всіх обставин справи. Тому апелянт просить скасувати частково рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною відмови Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №2-09-02-005 та №2-09-02-006 (рекламних конструкцій на інженерній споруді) за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги вул. Наукова, місця №1 та №2 (недобудований шляхопровід), оформлену листом від 03.12.2018 №2301-3354 - змінити рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині згідно з доводами апеляційної скарги; в частині зобов'язання Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради повторно розглянути заяву Приватного підприємства «Случ-Плюс» від 27.11.2018 про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, зареєстровану у відділі «Центр надання адміністративних послу» 28.11.2018 за №2-34766/ДДХ-23 прийняти нове рішення, яким зобов'язати виконавчий комітет Львівської міської ради та Департамент економічного розвитку Львівської міської ради оформити продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами за № 2-09-02-005, 2-09-02-006 та видати оновлені продовжені дозволи на строк до 31.12.2023 року включно.
27 травня 2020 року на адресу суду надійшли клопотання від представника позивача та представника відповідача (департаменту економічного розвитку Львівської міської ради) про відкладення розгляду справи, які мотивовані забезпеченням заходів карантину.
За результатами розгляду вказаниї клопотань колегія суддів ухвалила їх відхилити, оскільки будь-якого обґрунтування неможливості явки до суду сторін не наведено.
Поверхневі та загальні покликання на умови карантину сторін не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи. Також рекомендація Ради суддів України (лист № 9рс-186/20 від 16.03.2020р.) не вказує на припинення судами розгляду справ, а лише встановлює особливий режим судів України, який включає в себе, зокрема, розгляд справ в режимі відеоконференції, по можливості здійснення розгляду справи без участі сторін, в порядку письмового провадження, рекомендацію учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин апеляційний суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останніми не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.
В протилежному випадку відкладення розгляду справи без пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя в умовах карантину може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції врахувавши викладені обставини та норми статті 313 КАС України, а саме ч. 2 ст. 313 КАС України у якій зазначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та ч. 3 ст. 313 КАС України суд апеляційної інстанції явку сторін у даній справі не визнавав обов'язковою, тому присутність осіб (сторін), які беруть участь у справі є не обов'язковою та даний спір може бути вирішений на підставі наданих учасниками справи письмових доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що Львівською міською радою 13.02.2009 видано ПП «Случ-Плюс» дозволи на розміщення зовнішньої реклами № 2-09-02-005 та №2-09-02-006 (рекламних конструкцій на інженерній споруді) за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги - вул. Наукова, місця №№ 1 та 2 (недобудований шляхопровід), зі строком дії з 13.02.2009 до 13.02.2014.
Строк дії вказаних дозволів продовжувався з 13.02.2014 по 31.12.2017.
ПП «Случ-Плюс» звернулося до директора Департаменту економічного розвитку ЛМР із заявою від 27.11.2018 про надання дозволу на продовження дії вказаних дозволів у зв`язку з закінченням терміну їх, зареєстрованої у відділі «Центр надання адміністративних послуг» 28.11.2018 за №2-34766/ДДХ-23.
Львівською міською радою 13.02.2009 видано ПП «Случ-Плюс» дозволи на розміщення зовнішньої реклами № 2-09-02-005 та №2-09-02-006 (рекламних конструкцій на інженерній споруді) за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги - вул. Наукова, місця №№ 1 та 2 (недобудований шляхопровід), зі строком дії з 13.02.2009 до 13.02.2014.
Строк дії вказаних дозволів продовжувався з 13.02.2014 по 31.12.2017.
ПП «Случ-Плюс» звернулося до директора Департаменту економічного розвитку ЛМР із заявою від 27.11.2018 про надання дозволу на продовження дії вказаних дозволів у зв`язку з закінченням терміну їх, зареєстрованої у відділі «Центр надання адміністративних послуг» 28.11.2018 за №2-34766/ДДХ-23.
Вказану заяву ПП «Случ-Плюс» від 27.11.2018 розглянуто відповідачем Департаментом економічного розвитку ЛМР та надано відповідь оформлену листом від 03.12.2018 №2301-3354 за підписом Директора Департаменту економічного розвитку ЛМР за результатами якої відмовлено у продовженні дії дозволів № 2-09-02-005 та №2-09-02-006 і втраті ними чинності після 31.12.2018 з огляду на те, що Класифікатором рекламних засобів, які є додатком до Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.05.2010 № 569 (зі змінами і доповненнями), не передбачено встановлення у м. Львові рекламних конструкції, розміщених на інженерній споруді на вул. Кн. Ольги - вул. Науковій.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 № 270/96-ВР визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами (далі Закон № 270/96-ВР).
Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг (ст. 1 Закону № 270/96-ВР).
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 16 Закону № 270/96-ВР розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.
Типові правила розміщення зовнішньої реклами затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі Типові правила № 2067) регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.
Даними правилами визначено, що дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.
Також слід зазначити, що у Львові також діють Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджені рішенням виконавчого комітету від 21.05.2010 № 569 (далі - Правила № 569).
Верховний Суд при розгляді подібних правовідносин у постанові від 18.10.2018 у справі №813/4989/17 зробив висновки, що відповідно до абзацу другого пункту 3 Типових правил № 2067 видача (відмова у видачі, переоформленні, видачі дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV (далі Закон № 2806-IV).
Суд першої інстанції звернув увагу на те, що отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами є дозвільною процедурою у розумінні ст.1 Закону № 2806-IV, а тому на дану процедуру поширюються норми зазначеного закону.
Відповідно до абз.4 ч. 1 ст. 4-1 Закону № 2806-IV строк видачі документів дозвільного характеру становить 10 робочих днів, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями пункту 3.1.4 Правил № 569 робочий орган реєструє та розглядає заяви розповсюджувачів зовнішньої реклами щодо надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії.
Процедура продовження строку дії дозволу регламентується розділом 4.4 Правил № 569.
Пунктом 4.4 Правил №569 визначено, що термін дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається через управління «Дозвільний офіс» робочому органу (копія оператору) розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі з примірником дозволу не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії дозволу при відсутності письмових заперечень з боку власника місця розташування спеціальної конструкції та інших органів, що здійснювали погодження цього дозволу або органу, у погодженні якого виникла необхідність.
До заяви додається витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Оператор протягом семи днів з дати одержання заяви розповсюджувача перевіряє рекламний засіб на предмет його відповідності дозвільно-проектній документації, про що складає акт обстеження заявленого місця з залученням розповсюджувача (за його згодою).
У разі, якщо дозвіл, термін дії якого закінчується, потребує приведення його у відповідність до вимог пп. 4.2.1, 4.2.2 та /або вимог розділу 5 цих Правил, робочий орган за три місяці до закінчення терміну дії цього дозволу скеровує рекламорозповсюджувачу рекомендованим листом перелік вимог, у відповідність до яких необхідно привести дозвіл і проектно-технічну документацію.
Розповсюджувач реклами протягом місяця з дати отримання вимог робочого органу приводить у відповідність рекламний засіб та/або дозвільну документацію.
Приведену у відповідність дозвільну документацію розповсюджувач реклами подає робочому органу одночасно з заявою про продовження терміну дозволу.
У разі порушення строку подачі заяви на продовження терміну дії дозволу розповсюджувач зовнішньої реклами оформляє новий дозвіл згідно з вимогами цих Правил.
З матеріалів справи видно, що заява ПП «Случ-Плюс» на продовження терміну дії дозволів № 2-09-02-005 та №2-09-02-006 зареєстрована у відділі «Центр надання адміністративних послуг» 28.11.2018 за №2-34766/ДДХ-23, тобто майже через рік після закінчення дії вказаних дозволів.

Порушення ПП «Случ-Плюс» строку подачі заяви на продовження терміну дії дозволів №2-09-02-005 та №2-09-02-006 унеможливлювало розгляд відповідачем-1 такої заяви та зумовлювало оформлення робочим органом нового дозволу відповідно до вимог Правил № 569.

Суд першої інстанції врахувавши наведені норми законодавства дійшов вірного висновку, що відмова відповідача-1 у продовженні ПП «Случ-Плюс» терміну дії дозволів №2-09-02-005 та №2-09-02-006, оформлена листом за підписом директора Департаменту економічного розвитку ЛМР від 03.12.2018 №2301-3354, суперечить наведеним вимогам законодавства щодо видачі дозвільних документів.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що оформлена вказаним листом відмова Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №2-09-02-005 та №2-09-02-006 (рекламних конструкцій на інженерній споруді) за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги вул. Наукова, місця №1 та №2 (недобудований шляхопровід) є протиправною. 

Також слід звернути увагу на те, що ПП «Случ-Плюс» подало заяву на продовження терміну дії дозволів №2-09-02-005 та №2-09-02-006 з порушенням строку подання такого виду заяви, то остання має бути розглянута відповідачем-1 як робочим органом відповідно до вимог Правил № 569, тобто як заява про надання нових дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Врахувавши наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що позовна вимога щодо зобов`язання Виконкому ЛМР та Департамент економічного розвитку ЛМР оформити продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами за №№ 2-09-02-005, 2-09-02-006 та видати оновлені продовжені дозволи ПП «Случ-Плюс» на строк до 31.12.2023 включно є безпідставною з врахуванням викладених обставин та норм чинного законодавства в сукупності.

Суд першої інстанції відповідно до норм чинного законодавства дійшов вірного висновку, що належним способом захисту права позивача у цьому випадку є зобов`язання Департаменту економічного розвитку ЛМР повторно розглянути заяву ПП «Случ-Плюс» від 27.11.2018 про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, зареєстровану у відділі «Центр надання адміністративних послу» 28.11.2018 за №2-34766/ДДХ-23.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 241, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-
          
                                                  П О С Т А Н О В И В:             
Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Случ-Плюс» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.004086 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	В. Я. Макарик 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 28 травня 2020 року.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду