Ухвала
Іменем  України 
 
28 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 422/9088/12
провадження № 61-306ск20  
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада           2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, 
 
встановив:
У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
 
Заявник просив видати дублікати виконавчих листів, видані Ленінським районним судом міста Дніпропетровська по цивільній справі № 422/9088/12 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за кредитним договором,та поновити строк пред`явлення їх до виконання. В обґрунтування заяви зазначав, що виконавчі листи втрачено і до виконання не пред`явлено.
 
Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 18 липня        2019 року заяву задоволено частково. Видано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» дублікати виконавчих листів про стягнення з   ОСОБА_2 солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CNL-302/08/2006 від 30 січня 2006 року всього у сумі 189 938, 37 грн, з якої сума основного боргу складає 136 492, 04 грн, відсотки за користування кредитом за період із 29 квітня 2008 року по 21 липня 2009 року 40 154, 75 грн, пеня за прострочення виконання зобов`язань 13 291, 58 грн; про стягнення                              з   ОСОБА_2 солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»заборгованість за кредитним № ML-302/192/2007 від 21 червня 2007 року всього    у сумі 177 089, 25 грн, з якої сума основного боргу складає 133 100, 00 грн, відсотки за користування кредитом за період із 21 квітня 2008 року по 21 липня 2009 року 38 115, 91 грн, пеня за прострочення виконання зобов`язань 5 873, 34 грн та про стягнення з   ОСОБА_2 у рівних частках на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»судові витрати у сумі 1 790, 00 грн. В іншій частині вимог заяви відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 18 липня 2019 року в частині видання ТОВ «ОТП Факторинг Україна»дублікатів виконавчих листів, виданих Ленінським районним судом міста Дніпропетровська 26 листопада      2013 року скасовано. В задоволенні заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про видачу дублікатавиконавчого листа відмовлено. В іншій частинівказану ухвалу залишено без змін.
 
У грудні 2019 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна»звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від                   19 листопада 2019 року, в якій просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити у повному обсязі.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини справи, зокрема, не враховано, що виконавчий документ було втрачено і пропущено строк на його пред`явлення з об`єктивно незалежних від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підстав.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ«ОТП Факторинг Україна» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 рокув частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, в частині видачі дубліката виконавчого листа - залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме сплати судового збору.
 
У наданий строк заявник усунув недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 20 січня 2020 року.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
 
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону         № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Отже, питання відкриття касаційного провадження у цій справі вирішується              у порядку, визначеному ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня    2017 року № 2147-VIII, що діяв на час подання касаційної скарги.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд                    в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє         у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга                                                є необґрунтованою.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За приписами пункту 17.4. Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України                    у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Відмовляючи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» узадоволенні заявив частинівидачідублікатавиконавчого листасуд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що вирішення даного питання залежить від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а оскільки строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив і суд його не поновив, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви у вказаній частині.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.
Оскільки правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм права          є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження            у справі слід відмовити.
Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті            394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства                  з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року в частині видачі дубліката виконавчого листа у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            С. О. Карпенко
 
                                                                                                            В. А. Стрільчук