ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №334/8631/19                          Головуючий в 1 інст. Ісаков Д.О.
Провадження №33/807/238/20                                         Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року                         місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 06 лютого 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.
Згідно з постановою суду, 13 грудня 2019 року о 02:50 годин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Бородінська, буд. 2 в м.Запоріжжя, керував автомобілем ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушення ПДР.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вказану постанову скасувати.
Апелянт зазначає, що йому не було відомо про те, що справа розглянута 06 лютого 2020 року та постанова набула законної сили 18 лютого 2020 року.
Інформацію по зазначеній справі він отримав електронною поштою 11 березня 2020 року. У єдиному державному реєстрі судових рішень інформація станом на 12 березня 2020 року була відсутня та копія постанови йому судом не надсилалась. Оскільки він не знав про рух справи протягом одного місяця, тому написав заяву про отримання копії постанови. Оскаржувану постанову він отримав 12 березня 2020 року, у зв`язку з цим вважає, що перебіг строків для оскарження постанови починається саме з цієї дати. Справу розглянуто за його відсутності.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції присутній не був, оскаржувану постанову отримав 12 березня 2020 року, що підтверджується відповідною розпискою.
Отже, причини пропуску процесуального строку можуть бути визнані поважними.

Заслухавши особу яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №316612 від 13 грудня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків; зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, будь-яких зауважень чи клопотань не заявляв; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 грудня 2019 року, в якому зазначено, що огляд водія ОСОБА_1 в КУ ЗОНД ЗОР не проводився у зв`язку з відмовою водія від проходження такого огляду; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 13 грудня 2019 року, згідно з якими ОСОБА_1 працівниками поліції, у зв`язку із наявністю в останнього ознак алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, проте останній відмовився від проходження такого огляду; відеозаписом, згідно з яким водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом,  працівники поліції йому неодноразово пропонували пройти огляд у медичному закладі на стан сп`яніння у зв`язку з виявленими в нього ознаками алкогольного сп`яніння, проте останній відмовлявся від проходження такого огляду у присутності свідків.
Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту працівника поліції ОСОБА_4 , в якому зафіксовано, що 13 грудня 2019 року о 02:50 годині ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Бородінська, буд.2 в м.Запоріжжя, керував автомобілем ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , у ході розмови з ним виявлено, що останній нервує, в нього різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, нестійка хода. Водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, але  ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. 
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах. 
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи ОСОБА_1 при апеляційному розгляді про те, що патрульні поліцейські порушили вимоги законодавства, а залучені свідки є упередженими, оскільки знайомі з поліцейськими, нічим не підтверджені. 
Та обставина, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , не завадила суду повно і всебічно з`ясувати всі обставини справи та не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови. 
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте, висновки суду ним не спростовані. 
Більш того, ОСОБА_1 визнав сам факт керування ним транспортним засобом та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не вживав алкогольних напоїв в той день, не спростовує наявності в його діях складу вищевказаного правопорушення, оскільки керування транспортним засобом у стані сп`яніння останньому не інкримінується, а відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
У зв`язку з викладеним, той факт, що ОСОБА_1 пройшов в подальшому огляд на стан алкогольного сп`яніння та такого стану в нього не виявлено, правильності висновків суду першої інстанції про наявність в його діях складу вищевказаного правопорушення теж не спростовують. 
Більш того, відповідно до вимог  ч.4 ст.266 КУпАП,  огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД№316612 від 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 зупинено 13 грудня 2019 року о 02:50 годині, а висновок щодо результатів медичного огляду складений 13 грудня 2019 року о 12:20 годині, тобто після спливу понад двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, та не в присутності поліцейського.
Отже, такий огляд вважається недійсним. 
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 06 лютого 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 06 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Запорізького
апеляційного суду                                                         С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 334/8631/19