ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 червня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 923/1148/19	

          Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Колоколова С.І.
суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.
Справа розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський завод плавлених сирів"
на рішення Господарського суду Херсонської  області від „11" лютого 2020р., повний текст якого складено та підписано „14" лютого 2020р.
у справі № 923/1148/19
за позовом Комунального підприємства "Міський водоканал"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський завод плавлених сирів"
про стягнення 176289,01 грн,                               
головуючий суддя - Литвинова В.В.
місце прийняття рішення: Господарський суд Херсонської області

ВСТАНОВИВ:

          В грудні 2019р. Комунальне підприємство "Міський водоканал" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський завод плавлених сирів"  про стягнення  176  289,01 грн., з яких: 168 342,35  - основної заборгованості  та 7  946,66 грн  - пені за договором №5-07ПДК про  
приймання понаднормативно забруднених стічних вод від 26.07.2019р.
          В обґрунтування заявлених позовних вимог КП "Міський водоканал"  зазначає, що 18.09.2019 позивач на підставі Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Нова Каховка та м.Таврійськ від 25.06.2019 №196 і положень договору №5-07/ПДК про приймання понаднормативно забруднених стічних вод від 26.07.2019, з метою контролю якості стічних вод відповідача, мав намір здійснити відбір разових проб стічних вод, однак відповідач не допустив представників позивача, ані на територію, ані до контрольних колодязів для здійснення відбору проб стічних вод, у зв`язку з чим позивачем було складено акт від 18.09.2019 про недопуск до відбору проб стічних вод, акт відбору проб стічних вод №8 від 18.09.2019 із відміткою про незабезпечення присутності представника відповідача для відбору. На підставі цього позивач, згідно п.6.7 Правил №196, здійснив розрахунок за понаднормативний скид забруднень та виставив відповідачу рахунок на суму 168  342,35 грн., від сплати якого останній відмовився.
          Крім того, у зв`язку з невиконанням відповідачем грошових зобов`язань КП «Міський водоканал» було нараховано пеню у розмірі 7  946,66 грн.
          Рішенням Господарського суду Херсонської області від 11.02.2020 у справі №923/1148/19 (суддя Литвинова В.В.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський завод плавлених сирів"  на користь Комунального підприємства "Міський водоканал"  заборгованість в сумі 168342,35  грн., 7946,66 грн. пені та 2644,35 грн. судового збору.
          Судове рішення мотивовано тим, що позивачем доведено належними доказами факт недопущення представників водоканалу до контрольного колодязя, а тому було правомірно здійснено нарахування у п`ятикратному розмірі встановленого тарифу відповідно до умов договору № 5-07/ПДК від 26.07.2019, укладеного між сторонами, положень приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Нова Каховка та м.Таврійськ від 25.06.2019 №196, діючих тарифів, затверджених рішенням Виконавчого комітету Новокаховської міської ради №159 від 28.05.2019р. про встановлення тарифів КП «Міський водоканал».
          Крім того, суд дійшов висновку, що вимоги КП «Міський водоканал» в частині про стягнення пені у розмірі 7  946,66 грн. - є правомірними та обґрунтованими.
          Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Новокаховський завод плавлених сирів" звернулось з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської  області від 11.02.2020 у справі №923/1148/19 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги КП «Міський водоканал» залишити без задоволення в повному обсязі, стягнути на користь ТОВ "Новокаховський завод плавлених сирів» сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір, посилаючись на помилковість висновків господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.
          Так апелянт зазначає, що в рішенні суду першої інстанції справедливо зазначено про відсутність у позивача обов`язку телефонувати уповноваженим представникам відповідача, зазначеним у п. 4.12. договору від 26.07.2019 №5-07/ПДК, однак така позиція суду не узгоджується з принципом верховенства права та справедливості.
          Системний аналіз Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316 та Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Нова Каховка та м. Таврійськ від 25.06.2019 №196, на думку скаржника, дає зрозуміти важливість та необхідність присутності уповноважених осіб відповідача в момент відбору проб стічних вод. Без цих осіб, процедура відбору проб втрачає свій легітимний статус та здійснити такий відбір стає неможливим.
          Необхідність позивачу телефонувати уповноваженим представникам відповідача, хоча й не передбачена ані договором від 26.07.2019 №5-07/ПДК, ані Правилами №316 та 196, але за аналогією виникає з огляду на специфіку відносин та вимог ст. 11 ЦК України, адже якимось чином існує обов`язок позивача попередити про своє прибуття.
          Отже, апелянт зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи та винесенні рішення по суті не приділив достатньої уваги ст.11 ЦК України, стосовно дій осіб - учасників цивільних правовідносин, та як наслідок прийняв неправомірне рішення.
          Крім того скаржник вказує, що позивач не повідомив ні керівника підприємства, ні його заступника, ні уповноважених за визначеною Правилами 316 та 196 осіб про своє прибуття, нехтуючи при цьому вимогами ст.11 ЦК України, ст.8 Конституції України, намагався здійснити відбір проб стічних вод, а суд першої інстанції, прийнявши бік позивача, навіть не обґрунтував у своєму рішенні, чому ним були відхилені посилання представника відповідача про відсутність повідомлення про відбір проб стічних вод.
          Також, апелянт вказує, що о 8:00 год. 18.09.2019 на підприємстві сталась аварія каналізаційної мережі - прорвало трубу каналізаційного колектора, від роботи якого залежить водовідведення підприємства взагалі. Головний інженер та головний механік підприємства були задіяні разом з іншими працівниками у проведенні відновлювальних робіт та заміні каналізаційного обладнання, про що повідомлялось представникам позивача, що зафіксовано на звукозаписі судового засідання. 
          Відповідач ніколи не ухилявся та не ухиляється від відбору проб стічних вод, однак в даному випадку причинами неявки уповноважених осіб відповідача до відбору проб стічних вод, стала відсутність їхньої обізнаності про візит позивача, що підтверджується актами відбору проб стічних вод, доданими до позовної заяви позивача. У той час, позивач формально віднісся до виконання своїх обов`язків, використовуючи аварію, що сталася на підприємстві для складення акту не допуску, знаючи при цьому, про аварію каналізаційної мережі.
          Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський завод плавлених сирів"  про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено; Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Новокаховський завод плавлених сирів" строк на апеляційне оскарження; зупинено дію рішення Господарського суду Херсонської області від 11.02.2020 року у справі № 923/1148/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський завод плавлених сирів"  на рішення Господарського суду Херсонської  області від „11" лютого 2020р. у справі №923/1148/19. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський завод плавлених сирів" ухвалено здійснювати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
          У відзиві на апеляційну скаргу від 27.04.2020р. КП «Міський водоканал»  просило залишити рішення Господарського суду Херсонської області від 11.02.2020р. по справі №923/1148/19 без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Новокаховський завод плавлених сирів" без задоволення.
          Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
          Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржуване у справі рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, відзиві на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Як свідчать матеріали справи та встановлено господарським судом, 01.04.2015 року між Комунальним підприємством «Міський водоканал» (Виробник)  та Публічним акціонерним товариством «Новокаховський завод плавлених сирів» (Споживач) було укладено договір №4112 про надання послуг з централізованого водовідведення.
Оскільки відповідач систематично скидає стічні води з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, на об`єкті Споживача здійснюються виробничі процеси - між Комунальним підприємством «Міський водоканал» (Виробник)  та Публічним акціонерним товариством «Новокаховський завод плавлених сирів» (правонаступником якого з 26.09.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів»)  (Споживач) - 26.07.2019р. було укладено Договір №5-07/ПДК про приймання наднормативно забруднених стічних вод на термін з 01.07.2019 року по 31.12.2020 року (далі - Договір ПДК).
Послуги за вказаними договорами надаються на об`єкті (комплекс і виробничі будівлі) Споживача, розташованого за адресою: 74988, Херсонська область. м. Таврійськ, вулиця Промислова, будинок 2.
Відповідно до п.1.1 Договору ПДК встановлено, що Виробник приймає понаднормативно забруднені стічні води з об`єкту Споживача: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Промислова. 2, а Споживач здійснює тимчасово скид понаднормативно забруднених стічних вод у систему централізованого водовідведення і зобов`язується сплачувати додаткову плату за приймання таких стічних вод на умовах, які визначені цим Договором дотримуючись вимог Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Нова Каховка та м. Таврійськ, затверджених рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 25.06.2019 р. №196. 
Пунктом 1.3 Договору ПДК сторони погодили, що відбір проб стічних вод на аналіз для визначення властивостей та вмісту в них забруднюючих речовин, для порівняння їх фактичних характеристик з установленими нормативами допустимих концентрацій (для подальшого застосування (при необхідності) підвищених тарифів), здійснюється відповідно до вимог Правил приймання (розділ VII. Порядок відбору проб стічних вод на аналіз, порядок їх оформлення, а також порядок проведення аналізу проб стічних вод споживачів), у спеціально облаштованому контрольному колодязі перед приєднанням до зовнішньої каналізації споживача до міської мережі каналізації. До засобів спеціального облаштування відносяться пристрої та спеціальне обладнання для отримання проби води. Розташування контрольного колодязя наводиться у викопіюванні з генплану з місцем відбору проб стічної води Споживача, який є невід`ємною частиною договору.
В день відбору проб Споживач зобов`язаний надати покази засобів обліку, що фіксуються в акті відбору проб (п.1.4 Договору ПДК).
Згідно розділу 3 Договору ПДК виробник, зокрема, має право:  контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод Споживача;  пред`являти Споживачу у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень   із     застосуванням   коефіцієнту   кратності,   який   враховує   рівень   небезпеки   скинутих забруднень  для  технологічних  процесів  очищення  стічних вод,  при  порушенні     місцевих  Правил приймання стічних вод; здійснювати раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений із Споживачем заздалегідь, відбір  проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються; застосовувати в разі порушень умов договору та місцевих Правил приймання штрафні санкції та розірвання договірних відносин в односторонньому порядку, попередивши про це Споживача за 10 календарних днів (п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.11 Договору ПДК).
Відповідно до розділу 4 Договору ПДК Споживач, зокрема, зобов`язується: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; надавати  працівникам   Виробника   необхідну   інформацію   щодо   своєї   системи водовідведення та вільний доступ до неї, а також допомогу під час відбору проб стічних  вод Споживача, вивчення режиму їх скиду, обстеження системи водовідведення та локальних очисних споруд; визначити двох представників, уповноважених представляти Споживача під час відбору проб стічних вод, про що у триденний строк повідомити Виробника у письмовій формі та забезпечити присутність уповноважених представників безпосередньо під час відбору проб стічних вод Виробником. Відповідальними особами за об`єкти водовідведення, уповноваженими приймати участь в перевірці  якості стоків, споживач призначає: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (п.п. 4.4, 4.5, 4.12 Договору ПДК).
Величина плати за приймання стічних вод з понаднормативними забрудненнями, що скидаються Споживачем у систему централізованого водовідведення Виробника, установлюється на рівні затвердженого тарифу  на послуги з централізованого водовідведення і становить 16,61 грн. з ПДВ за 1 куб м. стічних вод з умістом допустимих забруднень (п. 6.2 Договору ПДК).
Відповідно до п.6.3 Договору ПДК, при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах Споживача, що скидаються у централізовану систему водовідведення, порівняно з встановленими цим договором а п.1.2, Споживач сплачує Виробнику плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за величиною плати за приймання 1 куб.м стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій, об`ємом скинутих Споживачем стічних вод з понаднормативними забрудненнями та коефіцієнтом кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми у відповідності до п.8.2 розділу VIII. Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення місцевих Правил приймання.
Коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних та екологічного стану водойми, визначається відповідно до п.8.2 розділу VIII. Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення місцевих Правил приймання стічних вод.
Також, у відповідності до п.6.6 Договору ПДК, плата за скид споживачем стічних вод із перевищенням ДК забруднюючих речовин, що встановлено аналізом контрольної проби та підтверджено актом, стягується за період від попереднього відбору контрольної проби, проведеного виробником, до дати зафіксованого порушення, але не більше дев`яноста днів. Підвищена плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих споживачем за цей період з певного об`єкта.
Додаткові обсяги стічних вод споживача, які не враховані договором про надання послуг з централізованого постачання питної води та водовідведення, що надійшли до систем централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробника, оплачуються споживачем у п`ятикратному розмірі встановленого тарифу на послугу водовідведення (п.6.7 Договору ПДК).
За невиконання грошових зобов`язань Споживач сплачує Виробнику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу (п. 6.10 Договору ПДК).
Пунктами 7.1, 7.2, Договору ПДК сторони обумовили, що споживач несе відповідальність у разі, зокрема: недотримання вимог Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Нова Каховка та м. Таврійськ, затверджених рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 25.06.2019р. №196 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008р. №190; несвоєчасне внесення платежів за послуги; порушення зобов`язань, встановлених договором або законодавством.
Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 року. Сторони домовились, що умови цього договору розповсюджується на відносини, що виникли між  сторонами з 01.07.2019 року. (п.10.1 Договору ПДК).
В частині проведення розрахунків і нарахування пені Договір діє до повної сплати за послуги, отримані за час його дії (п. 10.2 Договору ПДК).
18.09.2019 року представниками  КП "Міський водоканал" було здійснено спробу проведення відбору проб стічних вод для визначення вмісту забруднюючих речовин, що скидаються відповідачем зі стічними водами в каналізаційну мережу з належного йому об`єкту, який знаходиться за адресою: 74988, Херсонська обл., м. Таврійськ, вул. Промислова, буд.2. Проте, ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів»  представників КП "Міський водоканал" не допустило на територію об`єкту відповідача, в результаті чого проби стічної води не були відібрані.
У зв`язку з недопуском представників позивача до проведення відбору проб, позивачем був складений Акт відбору проб стічних (зворотних) вод  від 18.09.2019р. №8 згідно з вимогами Правил приймання стічних вод, в якому зафіксовано, що Споживач представника не надав, від підпису відмовився.
Крім того, Актом від 18.09.2019 позивачем зафіксовано факт недопуску представників КП «Міський водоканал» на територію об`єкта та відмову від підписання акту відбору.
Позивач зазначає, що вказане порушення, вчинене відповідачем, також підтверджується поясненнями в службових записках пробовідбірника Калитюк Т.М. (а.с.48), начальника ВКВ Нікандрової О.Г., інженера відділу водозбуту Злотар С.П. (а.с.49),  а також фото фіксацією на місці з мобільного телефону представника позивача (а.с. 43-47).
Відповідно до п.6.7. місцевих Правил приймання стічних вод при порушенні, де має місце зволікання з допуском уповноваженого представника виробника на територію споживача (більше ніж 30 хвилин після його прибуття) або створення перешкод у відборі проб з боку представників споживача, що фіксується в акті за підписом представника виробника. Виробник нараховує підвищену плату і виставляє споживачу рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Кк = 5 в місяці, у якому було вчинено це порушення.
На підставі вищевикладеного, позивачем проведено розрахунок плати за скид стоків з понаднормативним вмістом забруднень у систему каналізації м. Нова Каховка у вересні 2019 року за розрахунковий періодл від дати попереднього відбору контрольної проби (13.08.2019) до дати зафіксованого порушення (18.09.2019) по ТОВ "Новокаховський завод плавлених сирів", розмір яких склав 168342,35 грн. (а.с. 51).
08.10.2019 року КП "Міський водоканал" направило на адресу ТОВ "Новокаховський завод плавлених сирів" лист № 1685/10, в якому повідомило про вчинене порушення, разом з листом направлено Акт від 18.09.2019, розрахунок сплати за скид понаднормативних забруднень стоків у вересні 2019 року, рахунок №7219-09 за вересень 2019 на оплату суми в розмірі 168342,35 грн.
У відповідь на вказаний лист ТОВ "Новокаховський завод плавлених сирів" в листі від 25.10.2019 року №4989 повідомило КП "Міський водоканал", що не згодне з вимогами про сплату 168  342,35 грн., оскільки вважає їх необґрунтованими та безпідставними.
Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до Господарського суду Херсонської області з позовом про стягнення з відповідача 168 342,35 грн. плати за понаднормативне забруднення стічних вод, а також 7  946,66 грн. пені, нарахованої за період прострочення оплати.
Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах КП "Міський водоканал" діяло відповідно до норм чинного законодавства в сфері водопостачання та водовідведення, а також до умов укладеного сторонами договору на приймання понаднормативно забруднених стічних вод №5-07/ПДК від 26.07.2019 р.
Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про задоволення позову та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення виходячи з наступного.
Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за понаднормативний скид стічних вод, розрахованої у п`ятикратному розмірі встановленого тарифу, а, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підстави виникнення господарських зобов`язань визначені в ст. 174 Господарського кодексу України, зокрема, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).
За умовами договору сторони зобов`язались керуватись, зокрема, Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Нова Каховка та м. Таврійськ, затвердженими рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 25.06.2019 року № 196.
У відповідності до вимог Правил приймання стічних вод  №196 з метою безперебійного функціонування систем централізованого водовідведення при прийманні стічних вод споживачів Виробник, або Позивач повинен, серед іншого:
п.2.1.3 контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами;
п 2.1.4 вибірково контролювати ефективність роботи локальних очисних споруд та вимагати їх налагодження або реконструкції для дотримання вимог цих Правил приймання;
п. 2.1.5 здійснювати раптовий (не погоджений зі споживачами заздалегідь) відбір контрольних проб. Механізм контролю, зокрема порядок відбору проб встановлюється цими  Правилами приймання;
п. 2.1.7 у разі виявлення порушень споживачами умов скидання стічних вод, вимог цих Правил, місцевих правил приймання та умов укладеного з виробником договору, вимагати їх усунення в установлені виробником строки та вживати заходів впливу, передбачених договором, цими Правилами приймання.
У відповідності до вимог Правил приймання стічних вод №916 Споживач повинен, зокрема:
п.2.2.1 дотримуватися вимог до скиду стічних вод та установлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках споживачів, вимагати від субспоживачів виконання положень цих Правил та вимог місцевих правил приймання;
п. 2.2.6 надавати працівникам виробника необхідну інформацію щодо своєї системи водовідведення та вільний доступ до неї, а також допомогу під час відбору проб стічних вод споживачів, вивчення режиму їх скиду, обстеження системи водовідведення та локальних очисних споруд;
п. 2.2.7 визначати не менше двох представників, уповноважених представляти споживача під час відбору проб стічних вод, про що у триденний строк повідомляють виробника у письмовій формі та забезпечують присутність уповноваженого представника безпосередньо під час відбору проб стічних вод виробником.
Правилами приймання стічних вод №196 передбачені заходи впливу у разі порушення вимог щодо скиду стічних вод до систем централізованого водовідведення, порядок контролю за скидом стічних вод до систем централізованого водовідведення, визначено розмір плати за скид стічних вод при порушенні, зокрема:
п.5.1. Виробник та споживачі є відповідальними за дотримання вимог приймання та скиду стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідно до чинного законодавства України.
п.6.1. Споживачі здійснюють контроль за кількістю та якістю стічних вод, які вони скидають до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробників.
п.6.3. Споживачі, які скидають стічні води до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробника, повинні забезпечити   можливість  проведення   виробником  у  будь-який   час доби   контролю  за скидом стічних вод.
п.6.6. З метою контролю якості стічних вод споживачів виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.
Відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує уповноважений представник виробника, що фіксується в акті відбору проб стічних (зворотних) вод, який підписують як представник виробника, так і представник споживача.
У разі відмови представника споживача поставити свій підпис у журналі або акті представник виробника зазначає про це в журналі або акті.
Послуги з приймання наднормативно забруднених стічних вод можуть надаватися Споживачу за окремим договором за умови дотримання вимог місцевих Правил приймання стічних вод (п.3.4. Правил приймання стічних вод №916).
Пунктом 8.2.1 передбачено, що додаткові обсяги стічних вод споживачів (не враховані договором), що надходять до систем централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробників, оплачуються споживачами у п`ятикратному розмірі встановленого тарифу на послугу водовідведення.
Пунктом 8.2.3 Правил приймання стічних вод №916 визначено, що величину плати за скид стічних вод у систему централізованого водовідведення виробника (Pc) розраховує виробник за формулою Рс = T х Q4 + 5T х Qpd + Kk х Т х Qpz,  

е -тариф, встановлений за надання послуг централізованого
водовідведення споживачам, віднесеним до відповідної категорії,
грн/м-3;

d -об`єм скинутих споживачем стічних вод у межах,
обумовлених договором, м-3;

pd -об`єм скинутих споживачем стічних вод понад обсяги,
обумовлені договором, м-3;

pz -об`єм скинутих споживачем стічних вод з
понаднормативними забрудненнями, м-3;

k -коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки
скинутих забруднень для технологічних процесів очищення
стічних вод та екологічного стану водойми.
          Умовами Договору ПДК від 27.06.2019 сторони зокрема домовились дотримуватись вимог Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Нова Каховка та м. Таврійськ, затверджених рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 25.06.2019 р. №196.
          З матеріалів справи вбачається і це підтверджено під час апеляційного перегляду, що 18.09.2019 року представниками КП «Міський водоканал» на підставі наказу від 27.06.2019р. №92/лаб, черговості графіку відбору проб стічних вод з метою встановлення контролю якості стічних вод, було здійснено виїзд для відбору стічних вод ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів», розташованого за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Промислова, 2, але відповідач не допустив представників КП «Міський водоканал», ані на територію, ані до контрольних колодязів для здійснення відбору проб стічних вод, що стало підставою оформлення акту від 18.09.2019р. про недопуск до відбору проб стічних вод,  акту відбору проб стічних вод №8 від 18.09.2019р. із відміткою про незабезпечення присутності представника відповідача для відбору, недопуск працівників позивача.
Відповідно до п.6.7. Правил приймання стічних вод № 196 при порушенні, де має місце зволікання з допуском уповноваженого представника виробника на територію споживача (більше ніж 30 хвилин після його прибуття) або створення перешкод у відборі проб з боку представників споживача, що фіксується в акті за підписом представника виробника. Виробник нараховує підвищену плату і виставляє споживачу рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Кк = 5 в місяці, у якому було вчинено це порушення.
Судом встановлено, що контрольний колодязь відповідача знаходиться на території його підприємства, що унеможливлює вільний доступ до нього. 18.09.2019 р. уповноважені представники позивача не змогли здійснити відбір проб стічних вод, оскільки не були допущені до контрольного колодязя. 
Пунктом 3.3.  Договору ПДК передбачено здійснення раптового (у будь-яку годину доби), не погодженого із Споживачем заздалегідь, відбору проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються.
Відповідно до розділу 4 Договору ПДК Споживач, зокрема, зобов`язується: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; надавати  працівникам   Виробника   необхідну   інформацію   щодо   своєї   системи водовідведення та вільний доступ до неї, а також допомогу під час відбору проб стічних  вод Споживача, вивчення режиму їх скиду, обстеження системи водовідведення та локальних очисних споруд; визначити двох представників, уповноважених представляти Споживача під час відбору проб стічних вод, про що у триденний строк повідомити Виробника у письмовій формі та забезпечити присутність уповноважених представників безпосередньо під час відбору проб стічних вод Виробником. Відповідальними особами за об`єкти водовідведення, уповноваженими приймати участь в перевірці  якості стоків, споживач призначає: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (п.п. 4.4, 4.5, 4.12 Договору ПДК).          Так, зобов`язання щодо наявності та виділення відповідальної особи покладено на відповідача не тільки Правилами №196, а також і договором.
Крім того, споживач зобов`язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо - згідно з істотними умовами договору (частина 1  статті 17 Закону України "Про житлово-комунальні    послуги).
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року № 316    затверджено Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення (надалі- Правила № 316) та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення (надалі - Порядок визначення розміру плати), які набрали    чинності з 02.02.2018 року.
Відповідно до пункту 2 розділу І Правил № 316 та пункту 2 розділу 1 Порядку    визначення розміру плати ці Правила та Порядок поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (далі - виробники), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з    Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди (далі - споживачі).
Пунктом 1 розділу ІІ Правил № 316  встановлено, що виробники повинні, зокрема: здійснювати обстеження локальних очисних споруд і каналізаційної мережі споживачів; контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами; здійснювати раптовий (не погоджений зі споживачами заздалегідь) відбір контрольних проб; у разі виявлення порушень споживачами умов скидання стічних вод, вимог цих Правил, місцевих правил приймання та умов укладеного з виробником договору, вимагати їх усунення в установлені виробником строки та вживати заходів впливу, передбачених договором, цими Правилами та місцевими правилами приймання.
Відповідно до  підпунктів 1, 6, 7 пункту 2 розділу ІІ Правил № 316 споживачі повинні: дотримуватися вимог до скиду стічних вод та установлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках споживачів; надавати працівникам виробника необхідну інформацію щодо своєї системи водовідведення та вільний доступ до неї, а також допомогу під час відбору проб стічних вод споживачів; визначати не менше двох представників, уповноважених представляти споживача під час відбору проб стічних вод, про що у триденний строк повідомляють виробника у письмовій формі та забезпечують присутність уповноваженого представника безпосередньо під час відбору проб стічних вод виробником.
Відповідач наполягає у відзиві на позовну заяву і в апеляційній скарзі, що позивач 18.09.2019р. не телефонував уповноваженим представникам відповідача для прийняття участі в перевірці якості стоків, разом колегія суддів відхиляє вказані посилання відповідача та погоджується з вірним висновком господарського суду, що обов`язкове телефонування особам, зазначеним в п.4.12. договору ПДК, саме працівниками КП "Міський водоканал" не передбачено ані умовами договору, ані правилами №196. Раптове відібрання проб пояснюється тим, що унеможливлює вплив споживача на показники забруднюючих речовин в пробах.
Отже, наявність зафіксованої позивачем в Акті від 18.09.2019 року обставини щодо недопуску працівників позивача є безумовною підставою для нарахування останньому плати за понаднормативний скид забруднень на підставі п.6.7 Правил №196.
З огляду на викладене, здійснюючи розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за вересень 2019р. та виставляючи відповідачу відповідний рахунок на суму 168  342,35 грн., позивач діяв у межах прав, встановлених Договором ПДК, Правил №196 та тариф на послуги з водовідведення, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Новокаховської міської ради №159 від 28.05.2019р. про встановлення тарифів КП «Міський водоканал».
Колегією суддів, відповідно до положень Правил №196, здійснено перевірку правильності розрахунку величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за вересень 2019р., та встановлено його відповідність положенням договору і цих Правил.
Щодо стягнення пені у розмірі 7946,66 грн.
За умовами укладеного договору ПДК (п.6.10.) за невиконання грошових зобов`язань Споживач повинен сплатити Виробнику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу.
У відповідності до п.6.5. Договору ПДК Споживач зобов`язаний оплатити рахунок протягом 10 календарних днів з дня його отримання незалежно від претензій.
Відповідачем, у відповідності до інформації відстеження Укрпошти поштового відправлення з трековим номером НОМЕР_1 рахунок №7219-09 за вересень 2019р. було отримано 17.10.2019 р., таким чином, останнім днем оплати рахунку вважається 27.10.2019р.
Отже, у зв`язку з невиконанням відповідачем грошових зобов`язань КП «Міський водоканал» було нараховано пеню в сумі 7946,66 грн., починаючи з 28.10.2019р. по 23.12.2019р. (а.с.63).
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).
Згідно ч.1, ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.  Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. 
Відповідно до ст..230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до приписів ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, вважає його арифметично вірними та погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення пені у вказаній сумі.
Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.
Звертаючись із апеляційною скаргою, відповідач не спростував вищенаведених висновків місцевого господарського суду та не довів неправильного застосування ним норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
Твердження скаржника про те, що 18.09.2019 на підприємстві сталась аварія каналізаційної мережі та  відповідальні працівники були задіяні у проведенні відновлювальних робіт та заміні каналізаційного обладнання, про що повідомлялось представникам позивача, що зафіксовано на звукозаписі судового засідання, колегією суддів відхиляються з огляду на їх недоведеність та необґрунтованість.
Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Колегія суддів зазначає, що скаржником не надано жодного доказу, який би підтвердив факт аварії каналізації, що сталась на підприємстві 18.09.2019р. В матеріалах справи такі докази також відсутні.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування рішення Господарського суду Херсонської області від 11.02.2020  у справі №923/1148/19 відсутні.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника
    
Керуючись статтями  129,  269,  270,  275,  276,  281-284 Господарського процесуального кодексу України,   колегія суддів 
ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський завод плавлених сирів" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Херсонської області від 11.02.2020 у справі №923/1148/19 -  без змін.
Постанова набирає законної з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків передбачених ст. 287 ГПК України.            
         
          Повний текст постанови 
         складено та підписано
         09.06.2020р.
   
 Головуючий суддя                                                                             С.І. Колоколов

 Суддя                                                                                             Г.П. Разюк

Суддя                                                                                              Я.Ф. Савицький