У Х В А Л А 

30 березня 2020 року

м. Київ
Справа № 911/2034/16
Провадження № 12-303гс18
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідачаКібенко О. Р.,
суддів: Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
 
розглянула заяву прокурора Київської області про повернення судового збору, зайво сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02 липня 2018 року у справі 
за позовом Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Броварської міської ради (далі - Міськрада)
до відповідачів: 
1. Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області),
2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Інтер-профіт» (далі - ТОВ «Компанія «Інтер-профіт»),
3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Інтер-кастомс» (далі - ТОВ «Компанія «Інтер-кастомс»),
4. Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - Банк),
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , Державне підприємство «Радіопередавальний центр» (далі - ДП «Радіопередавальний центр»),
про визнання недійсними наказів та договорів іпотеки, витребування земельних ділянок та
У С Т А Н О В И Л А:
23 червня 2016 року керівник Броварської місцевої прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Міськради до ГУ Держгеокадастру у Київській області, правонаступника Головного управління Держземагентства у Київській області (далі - ГУ Держземагентства у Київській області), ТОВ «Компанія «Інтер-профіт», ТОВ «Компанія «Інтер-кастомс», Банку про визнання недійсними наказів ГУ Держземагентства у Київській області від 25 червня 2013 року № КИ/3210600000:00:045/00001588 «Про припинення права користування земельною ділянкою» та від 24 липня 2013 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність 48 фізичним особам; визнання недійсними договору іпотеки від 23 грудня 2014 року № 1377, укладеного між ТОВ «Компанія «Інтер-профіт» та Банком, а також договору іпотеки від 30 червня 2015 року № 910, укладеного між ТОВ «Компанія «Інтер?кастомс» та Банком; витребування на користь територіальної громади в особі Міськради з незаконного володіння ТОВ «Компанія «Інтер-профіт» земельних ділянок загальною площею 76,6705 га, вартістю 2 622 131,10 грн, а з незаконного володіння ТОВ «Компанія «Інтер-кастомс» - земельної ділянки загальною площею 18,00 га, вартістю 615 600 грн, розташованих на вул. Кутузова у м. Бровари Київської області. 
Суди розглядали справу неодноразово. 
Господарський суд Київської області рішенням від 13 жовтня 2016 року повністю відмовив у задоволенні позову. 
Київський апеляційний господарський суд постановою від 06 червня 2017 року скасував вищевказане рішеннямісцевого господарського суду та позов задовольнив.
Вищий господарський суд України постановою від 02 серпня 2017 року скасував вищевказані судові рішення судів попередніх інстанцій та направив справу на новий розгляд до місцевого господарського суду. 
За наслідками нового розгляду справи Господарський суд Київської області ухвалив рішення від 05 жовтня 2017 року про відмову в позові. 
Київський апеляційний господарський суд постановою від 02 липня 2018 року скасував це рішення місцевого господарського суду тана підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) закрив провадження у справі, оскільки спір у ній не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Прокурор Київської області звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування цієї постанови суду апеляційної інстанції та передачу справи для продовження розгляду до апеляційного господарського суду. При цьому сплатив судовий збір у загальному розмірі 237 687,93 грн (1 762 грн згідно із платіжним дорученням № 1918 від 13 серпня 2018 року та 235 925,93 грн згідно із платіжним дорученням № 2508 від 23 жовтня 2018 року). 
17 грудня 2019 року колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою відкрила касаційне провадженнята передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
01 жовтня 2019 рокуВелика Палата Верховного Суду ухвалила постанову, якою частково задовольнила касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області. Скасувала постанову Київського апеляційного господарського суду від 02 липня 2018 року у справі № 911/2034/16 у частині закриття провадження щодо позовних вимог про визнання недійсним наказу ГУ Держземагентства у Київській області від 25 червня 2013 року № КИ/3210600000:00:045/00001588 «Про припинення права користування земельною ділянкою»; визнання недійсними договору іпотеки від 23 грудня 2014 року № 1377, укладеного між ТОВ «Компанія «Інтер-профіт» і Банком, та договору іпотеки від 30 червня 2015 року № 910, укладеного між ТОВ «Компанія «Інтер-кастомс» та Банком»; витребування на користь територіальної громади в особі Міськрадиз незаконного володіння ТОВ «Компанія «Інтер-профіт» земельних ділянок загальною площею 76,6705 га, вартістю 2 622 131,10 грн, розташованих на вул. Кутузова у м. Бровари Київської області; витребування на користь територіальної громади в особі Броварської міської ради з незаконного володіння ТОВ «Компанія «Інтер-кастомс» земельної ділянки загальною площею 18 га, вартістю 615 600 грн, розташованої на вул. Кутузова у м. Бровари Київської області. Справу в цій частині Велика Палата Верховного Суду направила до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду. В іншій частині постанову суду апеляційної інстанції залишила без змін.
У лютому 2020 року прокурор Київської області заявив клопотання про повернення судового збору у розмірі 235 925,93 грн, зайво сплаченого ним за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02 липня 2018 року. Послався на те, що оскільки суд апеляційної інстанції фактично прийняв процедурне рішення про закриття провадження у справі, яке відповідно до частини четвертої статті 231 та частини другої статті 232 ГПК України має вирішуватися шляхом постановлення ухвали, то й розмір судового збору має обчислюватися у відповідний спосіб, як із оскарження ухвали, у сумі 1 762 грн. Вважає, що, оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції, він зайво сплатив судовий збір у розмірі 235 925,93 грні на підставі пункту 1 частини першої статті 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI«Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) просить його повернути.
Перевіривши наведені прокурором доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення його клопотання з огляду на таке.
За змістом частини четвертої статті 231 ГПК України та відповідно до частин другої та третьої статті 232 цього ж Кодексу процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.
Разом з тим за частиною четвертою статті 232 ГПК України перегляд судових рішень в апеляційному порядку закінчується прийняттям постанови.
Також нормами процесуального кодексу передбачено випадки, коли суд апеляційної інстанції постановляє ухвали. Так, згідно з частиною другою статті 281 ГПК України судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції, вирішуються процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З положень частини другої статті 281 ГПК України у їх системному взаємозв`язку з приписами пункту 3 частини першої статті 287 ГПК України щодо ухвал суду апеляційної інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, вбачається, що суд апеляційної інстанції не постановляє ухвал за результатами перегляду судових рішень суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково (пункт 4 частини першої статті 275 ГПК України), процесуально оформивши закриття провадження у справі постановою в силу прямої вказівки законодавства.
У справі № 911/2034/16 суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасував судове рішення місцевого господарського суду та закрив провадження у справі, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, тобто рішення по суті спору у цій справі не ухвалювалося.
Прокурор до суду касаційної інстанції оскаржив судове рішення суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, тобто, предметом касаційного оскарження було процедурне рішення апеляційного суду про закриття провадження у справі, а не рішення по суті позовних вимог за позовною заявою. При цьому сплатив судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Оскільки відповідно до вимог Закону № 3674-VI 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, сплачується у випадку подання касаційної скарги на ухвалене рішення по суті спору, до яких постанова Київського апеляційного господарського суду від 02 липня 2018 року у цій справі не відноситься, то розмір судового збору за подання касаційної скарги на судове рішення процесуального характеру мав становити 1 762 грн, тоді як Прокуратурою Київської області сплачено 237 687,93 грн судового збору.
Пунктами 1, 5 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж установлено законом та/або закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
За вказаних обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню, а судовий збір у сумі 235 925,93 грн, сплачений відповідно до доданого до матеріалів касаційної скарги платіжного доручення від 23 жовтня 2018 року № 2508, - поверненню з Державного бюджету України.
Керуючись статтями 123, 231, 234 ГПК України та пунктами 1, 5 частини першої статті 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», Велика Палата Верховного Суду 
У Х В А Л И Л А:
1.  Клопотання прокурора Київської області про повернення заявленого розміру судового збору, сплаченого ним за подання касаційної скарги у справі № 911/2034/16, задовольнити.
2. Повернути Прокуратурі Київської області (код ЄДРПОУ 02909996) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 235 925 (двісті тридцять п?ять тисяч дев?ятсот двадцять п?ять) гривень 93 копійки, сплачений згідно ізплатіжним дорученням від 23 жовтня 2018 року № 2508, отримувач платежу - УК у Печерському районі/22030102, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача - 31219207026007, код банку отримувача - 899998, код отримувача - 38004897.
3. Належним чином засвідчену копію цієї ухвали та оригінал платіжного доручення від 23 жовтня 2018 року № 2508 надіслати прокурору Київської області, залишивши копію цього платіжного доручення у матеріалах справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                           О. Р. Кібенко
 
Судді:                            Н. О. Антонюк                                 О. С. Золотніков
 
Т. О. Анцупова                                В. С. Князєв
 
С. В. Бакуліна                                 Н. П. Лященко 
 
В. В. Британчук                              О. Б. Прокопенко 
 
Ю. Л. Власов                                   В. В. Пророк
         
М. І. Гриців                                               Л. І. Рогач
 
Д. А. Гудима                                            О. М. Ситнік
 
В. І. Данішевська                                    О. С. Ткачук
 
                                      Ж. М. Єленіна                                 В. Ю. Уркевич     
 
                                                                                              О. Г. Яновська