ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

29 квітня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №583/2674/18 
Номер провадження 22-ц/816/953/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М., 
сторони справи: 
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідач – Комишанська сільська рада Охтирського району Сумської області;
треті особи: Охтирська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 ;
скаржник – ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2020 року в складі судді Ільченко В.М., постановлену у м. Охтирка, 

                                                          в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до Камишанської сільської ради Охтирського району Сумської області, треті особи: Охтирська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним, визнання права власності на мано, стягнення моральної шкоди.
В ході судового розгляду справи від представника позивача ОСОБА_4 надійшло клопотання про накладення штрафу на свідка ОСОБА_3 в порядку ст. 148 ЦПК України за невиконання останньою процесуальних обов`язків, а саме: неявки у судові засідання, не вчинення дій щодо вручення повідомлень та повістки свідку.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2020 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 про накладення штрафу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 в прибуток держави штраф у розмірі 2027 грн. 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка – повідомлення – завчасно. Вказує, що судову повістку вона отримала за два дні до судового засідання, а саме 15.01.2020 року, тобто з порушенням строку визначеного ст. 128 ЦПК України. Вказує, що з огляду на те, що її було повідомлено не своєчасно про дату і час судового засідання, то відповідно і відсутня повторність чи систематичність невиконання процесуальних обов`язків, а отже і відсутні підстави для застосування процесуального примусу у вигляді штрафу. Крім того, представники позивача не наполягали на виклику свідка, більш того, відкликали клопотання про виклик свідка.
Від представника позивача ОСОБА_4 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона з нею не погоджується та вважає, що судом правильно було застосовано заходи процесуального примусу відносно скаржника з огляду на те, що остання не з`являлася в судові засідання на виклик суду.
Від третіх осіб, а також від відповідача до суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Сторони до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача ОСОБА_5 В ОСОБА_6 заявлено клопотання про  відкладення судового засідання до закінчення карантинних заходів з викликом інших представників  позивача.
Відповідно до ч.1 ст.368 та ч.2 ст.372 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу У цього Кодексу. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Предметом апеляційного оскарження  особою ОСОБА_3   є ухвала суду першої інстанції щодо застосування заходів процесуального примусу  до неї, як до свідка у справі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що свідок ОСОБА_3 повторно не з`явилася до суду, чим не виконала свої процесуальні обов`язки.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з такого.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що в ході судового розгляду справи 11.02.2020 року представником позивача ОСОБА_4 заявлено клопотання про накладення штрафу на свідка ОСОБА_3 в порядку ст. 148 ЦПК України за систематичне невиконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, а саме: неявки у судові засідання, не вчинення дій щодо вручення повідомлень та повістки свідку.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк,   5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 148 ЦПК України, у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст.ст. 143,144 ЦПК України, накладення штрафу є заходом процесуального примусу, що вчиняється судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
З аналізу вищевказаних норм колегія суддів приходить до висновку що заходи процесуального примусу є саме судовим механізмом впливу на учасників судового процесу з метою спонукання останніх до належного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, а тому можуть бути застосовані саме за ініціативою суду, а не за клопотанням сторін чи їх представників.
Крім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно того, що в діях свідка ОСОБА_3 має місце повторність не виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, у вигляді неявки в судове засідання.
Згідно з ч. 2 ст. 69 ЦПК України чітко визначені обов`язки свідка, зокрема, свідок зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини. Свідок має право давати показання рідною мовою або мовою, якою він володіє, користуватися письмовими записами, відмовитися від давання показань у випадках, встановлених законом.
З матеріалів справи вбачається, що судова повістка про виклик свідка ОСОБА_3 в судове засідання, що було призначено на 17.01.2020 року була отримана нею 15.01.2020 року, т.т. без дотримання  строку встановленому ч. 5 ст. 128 ЦПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що свідком ОСОБА_3 не було своєчасно отримано судової повістки про виклик в судове засіданні  на 17.01.2020р., тобто за 5 днів до судового засідання, як це передбачено ст. 128 ЦПК України, а тому апеляційний суд визнає, що ця обставина є поважною причиною неявки свідка до суду. 
Разом з цим, колегія суддів зауважує, що судову повістку про виклик в наступне  судове засідання на 11.02.2020 року (а.с. 9) було направлено відповідачу у справі Комишанській сільській раді Охтирського району Сумської області, яка дійсно була отримана ОСОБА_3 . Відомостей про повторний виклик в судове засідання на 11.02.2020р. саме свідка ОСОБА_3 матеріали справи не містять.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі та приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до свідка ОСОБА_3 заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.
Враховуючи вищевикладене, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, то за рахунок держави, на її користь підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 420,40грн. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд 

                                                          п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2020 року скасувати.

Витрати понесені ОСОБА_3 по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи в сумі 420 грн 40 коп. відшкодувати за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 30 квітня 2020  року.

Головуючий -                                                                                               С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                           О.Ю. Кононенко

                                                                                                                    В.І. Криворотенко