ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/3490/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:           Дурасової Ю.В.,
суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
секретар судового засідання: Новошицька О.О.
за участю: позивача:           ОСОБА_1 ;
                        представника відповідача: Грановського Микити Олександровича
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 (головуючий суддя Єфанова О.В., повний текст рішення суду складений 04 листопада 2019 року)
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1004 від 15.03.2019 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора-штурмовика 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління “КОРД” Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача був відсутній склад дисциплінарного правопорушення, також посилається на порушення відповідачем порядку накладення дисциплінарного стягнення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 позов задоволено.
Рішення суду першої інстанції, обґрунтовано тим, що нормами Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.01.2016 № 50 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 лютого 2016 р. за № 260/28390 не передбачено більш ніж двічі складання підсумкової перевірки службової підготовленості. Відтак, контрольно-перевірочне заняття не є підсумковою перевіркою службової підготовленості працівників. Приймання заліків в індивідуальному порядку не тотожні складанню будь-якого етапу підсумкової перевірки, оскільки нормами Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 26.01.2016 № 50, розмежовано порядок складання етапів підсумкової перевірки та складання заліків в індивідуальному порядку. В контексті обставин справи, встановлених судом першої інстанції та підтверджених доказами, суд першої інстанції наказ від 15.03.2019 р. №1004 визнав таким, що є прийнятий відповідачем протиправно та скасував.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що контрольно-перевірочне заняття – це вид навчального заняття, під час якого здійснюється перевірка рівня знань, умінь та навичок особового складу навчальної групи за тематикою, що вивчалася. Перевірка  рівня службової підготовленості проводиться з метою оцінювання як окремого поліцейського, так і підрозділу, органу (закладу, установи) поліції в цілому та здійснюється відповідно до наказів. В силу п.10 розділу І Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції від 26.01.2016 № 50 до дисциплінарної відповідальності притягаються поліцейські, які отримали незадовільну оцінку зі службової підготовленості за результатами перевірки органу (закладу, установи) поліції. Вважає, що позивачем допущено порушення службової дисципліни, що виразилося у неналежному оволодінні та підтримання на належному рівні практичних навичок, необхідних для виконання службових завдань, що і стало підставою проведення службового розслідування та видання наказу від 15.03.2019 р. №1004. Зазначає, що судом першої інстанції не правильно вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. за надання правової допомоги.
Позивачем до суду апеляційної інстанції  відзив на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.
Позивач проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Суду пояснив, що в діях позивача відсутній склад дисциплінарного правопорушення, відповідачем порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15 березня 2019 року № 1004 на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин суд першої інстанції правильно застосував норми Конституції України, Закону України “Про Національну поліцію”, норми Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.01.2016 № 50 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 лютого 2016 р. за № 260/28390, норми Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, та зареєстрованого  в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807, норми Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ “Про Національну поліцію”, національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно ст. 3 ЗУ “Про Національну поліцію”, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
В силу ст.18 ЗУ “Про Національну поліцію”, поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.
Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.
Частиною 2 ст. 19 ЗУ “Про Національну поліцію”, визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським   Конституції   і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Отже, вказаною нормою регламентовано, що за порушення службової дисципліни поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Слід взяти до уваги, що згідно вказаної норми також, поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
У відповідності до ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України,  службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених   статтею 18   Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Водночас, стаття 13 Дисциплінарного статуту, визначає, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 
1)зауваження; 
2) догана; 
3) сувора догана; 
4) попередження про неповну службову відповідність; 
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 
6) звільнення з посади; 
7) звільнення із служби в поліції.
При цьому, ст.14 Дисциплінарного статуту, встановлює, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Отже, службове розслідування є наслідком вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.
 Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).
 Таким чином, лише в разі скоєння поліцейським винної дії чи бездіяльності, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського, порушенні поліцейським обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також при вчинення поліцейським дій, що підривають авторитет поліції – поліцейський може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. 
 Матеріалами справи підтверджується, що наказом ГУНП “Про організацію проведення службового розслідування” від 11.03.2019 № 911 призначено службове розслідування за фактом неналежного виконання своїх службових обов`язків, оволодіння навичками з тактики дій у приміщенні та тактики дій із затримання осіб, які використовують автомобіль, необхідними для виконання службових завдань інспекторами-штурмовиками 3-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий), управління “КОРД” ГУНП капітаном поліції Кравченковим М.В. та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , інспекторами-штурмовиками 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління “КОРД” ГУНП старшим лейтенантом поліції Хейликом С.С. та лейтенантом поліції ОСОБА_3 .
Підставою для видання наказу про проведення службового розслідування, став рапорт начальника управління “КОРД” ГУНП полковника поліції ОСОБА_4 від 11.03.2019р.
Згідно висновку службового розслідування, затвердженого 15.03.2019р., встановлено, що 11.03.2019р. на ім`я начальника ГУНП надійшов рапорт начальника управління “КОРД” ГУНП Брусенцева С.А., в якому зазначено про неналежне виконання своїх службових обов`язків, оволодіння навичками з тактики дій у приміщенні та тактики дій із затримання осіб, які використовують автомобіль, необхідними для виконання службових завдань інспекторами-штурмовиками 3-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий), управління “КОРД” ГУНП капітаном поліції Кравченковим М ОСОБА_5 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , інспекторами-штурмовиками 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління “КОРД” ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та лейтенантом поліції ОСОБА_3 .
У зв`язку з цим, 20, 21 та 22.02.2019 з зазначеними працівниками було проведено додаткові заняття з тактики дій у приміщенні та тактики дій із затримання осіб, які використовують автомобіль.
22.02.2019 від підполковника ОСОБА_6 знову надійшов рапорт, в якому було викладено, що проведені додаткові заняття позитивних результатів не дали, та у порушення вимог п.7 розділу 3 Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 26.01.2016 № 50 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2016 № 260/28390 (далі - Положення № 50-2016), останні продовжують безвідповідально ставитися до власної підготовки, що проявляється в системних помилках оволодіння практичними навичками, а також не готовності до виконання службових завдань.
На підставі цього та відповідно до доручення управління “КОРД” ГУНП від 25.02.2019 № 11/58, з метою підвищення професійного рівня поліцейських управління “КОРД” ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був переведений на п`ятиденний графік несення служби.
В період часу з 25.02.2019 по 07.03.2019р. заступник начальника управління “КОРД” ГУНП підполковник поліції ОСОБА_6 спільно з заступником начальником управління “КОРД” ГУНП майором поліції ОСОБА_7 з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 провели додаткові заняття з тактики дій із затримання осіб, які використовують автомобіль.
Також, інспектору-штурмовику управління “КОРД” ГУНП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 було вказано на додаткове самостійне відпрацювання вищезазначених видів занять.
Надалі, відповідно до вимог п. 5 розділу XI, п. 2 розділу XIV Положення № 50-2016, на підставі доручення управління “КОРД” ГУНП від 07.03.2019р. № 11/74, 11.03.2019р. під час контрольно-перевірочних занять, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , отримав незадовільну оцінку (копія протоколу засідання комісії від 11.03.2019 № 1).
Опитаний в рамках службового розслідування інспектор-штурмовик 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління “КОРД” ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що за час проходження служби на вказаній посаді ним допускались помилки під час відпрацювання тактики дій у приміщенні та тактики дій із затримання осіб, які використовують автомобіль. Зазначені недоліки одразу зазначались керівництвом після проведення занять. Як пояснив ОСОБА_1 , він в період часу з 19.02.2019 по 25.02.2019р. приймав участь у заняттях з тактики дій у приміщенні та тактики дій із затримання осіб, які використовують автомобіль. Під час занять у приміщенні він перебував на позиції першого стрілка та під час огляду приміщення з відкритими дверима на секторі “мертвий” ним була помічена загроза, про яку було повідомлено іншим членам групи. Так як ведення вогню із сектора “мертвий” не рекомендовано, він не знешкодив зазначену загрозу. Також під час відкриття дверей ОСОБА_1 було допущено недолік у вигляді спрямування розрядженої зброї собі в передпліччя. Під час занять з тактики дій із затримання осіб, які використовують автомобіль він дійсно проявляв слабку комунікацію з членами групи. 
Згідно п. 9, 10 посадових (функціональних) обов`язків, затверджений начальником ГУНП 08.02.2018, інспектор-штурмовик 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління “КОРД” ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повинен володіти тактичними прийомами затримань осіб в типових та екстремальних ситуаціях та постійно вдосконалювати власний професійний рівень.
Таким чином, дисциплінарною комісією встановлено наявність в діях інспектора-штурмовика 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмового) управління “КОРД” ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ознак порушення службової дисципліни, а саме недотримання вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про Національну поліцію”, п. 8, 9 ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 7 розділу III Положення № 50-2016, що виразилось у неналежному оволодінні та підтриманні на належному рівні практичних навичок, необхідних для виконання службових завдань, та запропоновано керівнику ГУНП застосувати до інспектора-штурмовика 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмового) управління “КОРД” ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Статтею 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.
Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право:
1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи;
3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
Також, ст.18 Дисциплінарного Статуту передбачено забезпечення поліцейському права на захист, зокрема під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Зокрема, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень,
передбачених   Кримінальним процесуальним кодексом України,   законами України "Про захист персональних даних", “Про державну таємницю"   та іншими законами;
4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
5) користуватися правничою допомогою.
Згідно з частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Частинами 1 та 9 статті 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.
Слід зазначити, що службова підготовка - система заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням специфіки та профілю його службової діяльності (п.3 розділу І Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.01.2016 № 50).
Видами службової підготовки є:
- функціональна підготовка - це комплекс заходів, спрямований на набуття і вдосконалення поліцейським знань, умінь та навичок у сфері нормативно-правового забезпечення службової діяльності, необхідних для успішного виконання ним службових обов`язків;
- загальнопрофільна підготовка - це комплекс заходів, спрямованих на набуття і вдосконалення поліцейським умінь та навичок практичного застосування теоретичних знань щодо формування готовності до дій у ситуаціях різних ступенів ризику, а також надання домедичної допомоги в процесі виконання службових завдань;
- тактична підготовка - це комплекс заходів, спрямований на набуття і вдосконалення поліцейським навичок практичного застосування теоретичних знань щодо правильного оцінювання конкретних подій з подальшим прийняттям правомірних рішень та психологічної готовності до дій у ситуаціях різних ступенів ризику;
- вогнева підготовка - це комплекс заходів, спрямований на вивчення поліцейським основ стрільби з вогнепальної зброї, правомірного її застосування (використання) та вдосконалення навичок безпечного поводження з нею, швидкісної та влучної стрільби по нерухомих і рухомих цілях, з різних положень, в обмежений час, в русі тощо;
- фізична підготовка - це комплекс заходів, спрямований на формування та вдосконалення рухових умінь і навичок, розвиток фізичних якостей та здібностей поліцейського з урахуванням особливостей його професійної діяльності (п.6 розділу І Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України від 26.01.2016 № 50).
Усі види службової підготовки є взаємопов`язаними між собою.
Пунктом 9 розділу І Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України від 26.01.2016 № 50 передбачено, що поліцейські зобов`язані відвідувати заняття в системі службової підготовки. Виняток становлять особи, які перебувають на добовому чергуванні, лікарняному, сесії, у відпустці, відрядженні.
При цьому, в силу п.10 розділу І зазначеного Положення до дисциплінарної відповідальності в установленому порядку притягаються поліцейські, які:
- порушують наказ керівника органу (закладу, установи) поліції про організацію службової підготовки;
- отримали незадовільну оцінку зі службової підготовленості за результатами перевірки органу (закладу, установи) поліції. 
Водночас, слід взяти до уваги, що в силу п.7 розділу ХІ Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України від 26.01.2016 № 50, рівень знань поліцейського визначається під час:
- комплексного інспектування, контрольної, цільової, підсумкової перевірок та призначення на вищу посаду шляхом виконання тестових завдань з функціональної підготовки, тестових та/або ситуативних завдань із загальнопрофільної, тактичної підготовок, тестових завдань, вправ зі стрільби та нормативів з вогневої підготовки, ситуативних завдань і контрольних вправ з фізичної підготовки;
- проведення навчально-перевірочного збору шляхом виконання тестових та/або ситуативних завдань із загальнопрофільної, тактичної підготовок, тестових завдань, вправ зі стрільби і нормативів з вогневої підготовки, ситуативних завдань і контрольних вправ з фізичної підготовки;
- закріплення вогнепальної зброї шляхом виконання тестових завдань щодо заходів безпеки при поводженні зі зброєю, порядку і правил її застосування та використання, матеріальної частини зброї, а також практичного виконання вправ зі стрільби та нормативів з вогневої підготовки.
Тестові та ситуативні завдання для визначення рівня службової підготовленості поліцейських під час проведення перевірок, закріплення вогнепальної зброї, навчально-перевірочних зборів розробляються працівниками підрозділів професійного навчання із залученням заінтересованих структурних підрозділів та затверджуються в установленому порядку.
Загальний перелік тестових (ситуативних) завдань, які використовуються в межах проведення перевірки, повинен становити не менше 100 запитань за кожним з видів підготовки. Тестові (ситуативні) завдання для перевірки одного поліцейського повинні формуватися із загального переліку, а їх кількість повинна становити:
15 завдань з функціональної підготовки;
5 завдань з тактичної підготовки;
10 завдань із загальнопрофільної підготовки (по 5 завдань для визначення рівня знань по кожному з її видів);
15 завдань з вогневої підготовки (по 5 завдань для визначення рівня знань щодо заходів безпеки при поводженні зі зброєю, порядку і правил її застосування та використання, матеріальної частини зброї).
Структурні підрозділи апаратів НП, МТОНП, ГУНП до початку навчального року направляють до підрозділу професійного навчання апаратів НП, МТОНП, ГУНП перелік питань з функціональної підготовки для формування загального переліку тестових (ситуативних) завдань, необхідних для визначення рівня підготовленості поліцейських під час перевірки.
Перелік питань повинен ураховувати розроблену структурними підрозділами тематику з функціональної підготовки на навчальний рік.
Добірка ситуативних завдань з тактичної та загальнопрофільної підготовки повинна вбачати розв`язання (наочну демонстрацію) поліцейським умовної ситуації службового характеру.
Відповідно до п.10 розділу ХІ Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції від 26.01.2016 № 50 оцінка зі службової підготовки поліцейського та рівень підготовленості органу (закладу, установи) поліції, його структурного (у тому числі територіального) підрозділу визначається відповідно до встановлених критеріїв, передбачених    розділами XIII-XVIII цього Положення.
Пунктом 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, та зареєстрованого  в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Відповідно до п. 4 розділу VI зазначеного Порядку проведення службових розслідувань, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:
- обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;
- посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України “Про захист персональних даних”), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
- пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;
- пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
- пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
- документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;
- обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
- причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються (п. 5 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань від 07.11.2018 року № 893):
- висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено (у разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування);
- вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;
- відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;
- запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Дослідивши вищезазначені норми, що регулюють притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки, відповідно до п.10 розділу І Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України до дисциплінарної відповідальності в установленому порядку притягаються поліцейські, які отримали незадовільну оцінку зі службової підготовленості за результатами перевірки органу (закладу, установи) поліції; натомість, в даному випадку 11.03.2019 року проведено контрольно-перевірочне заняття декількох працівників, в т.ч.   ОСОБА_1 , за наслідками яких ОСОБА_1 отримано незадовільну оцінку.
Отже, перевірка органу (закладу, установи) поліції зі службової підготовленості поліцейських в даному випадку не проводилася.
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до ваги, що за наслідками оцінювання результатів рівня службової підготовленості поліцейських управління “КОРД” ГУНП в Дніпропетровській області за 2018 навчальний рік старший лейтенант ОСОБА_1 отримав оцінки з усіх напрямків підготовки “5”.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що не підлягає застосуванню п.10 розділу І Положення щодо притягнення до відповідальності за результатами контрольно-перевірочних занять для окремих працівників. 
Контрольно-перевірочне заняття не є підсумковою перевіркою службової підготовленості працівників. 
Приймання заліків в індивідуальному порядку не тотожні складанню будь-якого етапу підсумкової перевірки, оскільки нормами Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України від 26.01.2016 № 50, розмежовано порядок складання етапів підсумкової перевірки та складання заліків в індивідуальному порядку.
Тому наказ від 15.03.2019 р. №1004 є таким, що прийнятий відповідачем протиправно тому підлягає скасуванню.
Розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 758,40грн та витрати на правову допомогу в розмірі 3000грн.
Водночас, досліджуючи документи, що підтверджують судові витрати позивача на правову допомогу в розмірі 3000грн., встановлено, що матеріали справи не містять оригіналу документу, що підтверджує такі витрати позивача. Судом апеляційної інстанції надана позивачу можливість надати до суду підтверджуючий документ зазначених витрат. Однак позивач вказав, що не має можливості надати такий документ до суду.
Слід зазначити, що документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, повинні бути оформлені у встановленому законом порядку. Такими документами, зокрема, є квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження. 
Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, натомість відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 
Таким чином, документально не підтверджені витрати позивача на правову допомогу в розмірі 3000грн., що надає підстави для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача судових витрат на правову допомогу в розмірі 3000грн., та в цій частині слід відмовити в задоволенні вимог. 
Отже, погоджуючись з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу №1004 від 15.03.2019 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора-штурмовика 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління "КОРД" Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Хейлик С.С., колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині  стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 3000грн. – в цій частині рішення суду першої інстанції слід скасувати, та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення на користь позивача судових витрат на правову допомогу в розмірі 3000грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.
З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 – скасувати в частині стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. та в цій частині в задоволенні вимог - відмовити.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили 26.02.2020 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п.2 ч.5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 26.02.2020.
В повному обсязі постанова виготовлена 04.03.2020.
   
Головуючий   суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова