Постанова
Іменем України        
19 березня 2020 року                                                                    
м. Київ                                                                    
справа № 504/1178/13-ц
провадження № 61-21614св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М., 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року складі судді Гірняк Л. А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про порушення умов договору та визнання кредитора таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання та заборони нарахування процентів, пені та штрафу,
ВСТАНОВИВ:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст заяви
У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, який під час розгляду справи уточнив і просить визнати Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»  (далі - ПАТ «ОТП Банк», банк) кредитором, що прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № CNL-501/091/2006 з 01 грудня 2010 року.
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 21 листопада 2006 року між ним та ПАТ «ОТП БАНК» укладено кредитний договір № CNL-501/091/2006, за умовами якого банк надав позивачу кредит на споживчі цілі у розмірі 48 678,00 доларів США, а ОСОБА_1 зобов`язався прийняти кредит, належним чином використати та повернути банку отриману суму кредиту до 21 листопада 2016 року, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,99 % річних та виконати всі інші зобов`язання передбачені цим договором. Згідно вище вказаного кредитного договору банк відкрив позичальнику позичковий рахунок, де обліковується заборгованість позичальника за кредитом, а ОСОБА_1 щомісяця повинен повертати відповідну частину кредиту та здійснювати сплату процентів у розмірі платежу не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. 
При цьому відповідно до п. 1.5.1.3. договору при надходженні до банку коштів для виконання боргових зобов`язань, банк направляє такі кошти на погашення боргових зобов`язань у наступній черговості, крім випадків передбачених цим договором: 1) прострочені проценти за користування кредитом (якщо про строчка матиме місце); 2) проценти, нараховані на прострочену до повернення суму кредиту (якщо про строчка матиме місце); 3) прострочена до повернення сума кредиту (якщо про строчка матиме місце); 4) пеня за несплату в строк процентів (якщо про строчка матиме місце); 5) пеня за неповернення в строк суми кредиту (якщо про строчка матиме місце); 6) строкові проценти за користування кредитом; 7) штраф за нецільове використання кредиту; 8) сума основного боргу за кредитом. ОСОБА_1 виконував свої зобов`язання щодо сплати грошових коштів, встановлених умовами кредитного договору і в період з 01 грудня        2010 року до 02 червня 2011 року, сплатив банку 2 650,00 доларів США. Однак відповідач, в порушення своїх зобов`язань, не розподіляв ці кошти на поточний рахунок відповідно до умов договору для погашення кредиту по рахункам, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 виросла велика заборгованість з вини банку, тому він вимушений звернутися до суду з цим позовом.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2014 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про порушення умов договору та визнання кредитора таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання та заборони нарахування процентів, пені та штрафу задоволено. Визнано ПАТ «ОТП Банк» кредитором, що прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № CNL-501/091/2006 з 01 грудня 2010 року.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2018 року у задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк» про перегляд заочного рішення відмовлено.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «ОТП Банк» на заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про порушення умов договору та визнання кредитора таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання та заборони нарахування процентів, пені та штрафу.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що апелянт звертався вперше з апеляційною скаргою в 2014 році, отже суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач був обізнаний про зазначене рішення суду, а тому посилання його представника на те, що про наявність ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2018 року йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень 19 вересня 2019 року не є поважною причиною пропуску строку з жовтня 2018 року до теперішнього часу.
Суд апеляційної інстанції посилався на те, що матеріали справи містять підписану заяву від представника ПАТ «ОТП Банк» про розгляд справи без його участі, а тому дійшов висновку, що апелянт пропустив процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення без поважних причин, так як з квітня 2014 року був обізнаний про наявний спір. 
Апеляційний суд вважав, що пропуск процесуального строку, без поважних причин та зі спливом 9 місяців призведе до порушення принципу правової визначеності, яка є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та передбачає повагу до принципу (res judicata) - принципу остаточності рішення суду, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У грудні 2019 року представник Акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк») - Мамчур І. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції та вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не розглядалась судом першої інстанції протягом чотирьох років - з 08 грудня 2014 року до 03 жовтня 2018 року, банк неодноразово надсилав запити. Розгляд заяви відбувся лише 03 жовтня 2018 року, проте текст рішення було оприлюднено тільки 10 грудня               2018 року.
Представник заявника у поданій касаційній скарзі визнає, що про наявний між сторонами спір йому було відомо з 2014 року, однак посилається на те, що відповідач не порушив граничні строки апеляційного оскарження встановлені частиною 2                          статті 358 УПК України.
Доводом касаційної скарги є також те, що апеляційний суд не надав належної оцінки порушення розумності розгляду справи судом першої інстанції та не вчинив дії щодо поновлення права стороні відповідача.
Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У березні 2020 року від представника  ОСОБА_1 - адвоката Канікаєва Ю. О. на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу АТ «ОТП Банк» в якій представник позивача просить у задоволенні касаційної скарги відмовити. Відзив на касаційну скаргу мотивує тим, що представник відповідача звернувся до апеляційного суд лише                            23 вересня 2019 року, тобто з моменту прийняття місцевим судом ухвали про відмову у перегляді заочного рішення від 03 жовтня 2018 року пройшов майже рік. 
Представник відповідача зазначав, що  відповідач у поданій касаційній скарзі визнав ту обставину, що про наявність спору між сторонами відповідачу було відомо з 2014 року та звернуто увагу на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На думку представника позивача ніщо не заважало відповідачу, протягом року часу, цікавитись ходом справи, тим більше представництво інтересів відповідача у судах здійснюється адвокатами та представниками, що працюють у юридичній службі та мають вищу юридичну освіту, а тому повідомлення про те, що відповідачу не було відомо про наявність ухвали місцевого суду від 03 жовтня 2018 року свідчить про зловживання ним своїм процесуальним правом.
Рух справи в суді касаційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Комінтернівського районного суду Одеської області.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Апеляційним судом встановлено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2014 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про порушення умов договору та визнання кредитора таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання та заборони нарахування процентів, пені та штрафу задоволено. Визнано ПАТ «ОТП Банк» кредитором, що прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № CNL-501/091/2006 з 01 грудня 2010 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись рішенням суду, 23 липня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» подало апеляційну скаргу.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 вересня 2014 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2014 року повернуто особі, що її подала, у зв`язку з тим, що відповідач не звертався до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.
02 жовтня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до Комінтернівського районного суду Одеської області із заявою про перегляд заочного рішення від 23 квітня 2014 року.
02 жовтня 2018 року від представника ПАТ «ОТП Банк» до  Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2018 року у задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк» про перегляд заочного рішення відмовлено.
24 вересня 2019 року до  Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ПАТ «ОТП Банк» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2014 року. Апеляційна скарга містила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області         від 23 квітня 2014 року і в обґрунтування вказаного клопотання апелянт посилався на те, що про наявність ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області                          від 03 жовтня 2018 року його представнику стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень 19 вересня 2019 року.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому в тексті цієї постанови норми ЦПК України  наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Згідно з частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою, ПАТ «ОТП-Банк» як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилалось на те, що про наявність ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 жовтня   2018 року його представнику стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень 19 вересня 2019 року, внаслідок чого строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Встановивши, що вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня               2014 року не можна визнати поважними, оскільки заявник вперше звертався із апеляційною скаргою в 2014 році, суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що відповідач був обізнаний про зазначене рішення суду, а тому посилання представника апелянта на те, що про наявність ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2018 року йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень 19 вересня 2019 року не є поважними причинами пропуску строку з жовтня 2018 року до часу звернення з апеляційною скаргою.
Крім того апеляційний суд правильно звернув увагу на те, що матеріали справи містять заяву підписану представником ПАТ «ОТП Банк» та датовану 01 жовтня 2018 року про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без участі представника ПАТ «ОТП Банк» (а. с. 183), що свідчить про обізнаність представника банку про розгляд вказаного питання та дату судового засідання про що останній був повідомлений у встановленому законом порядку (а. с. 175, 181). 
Таким чином колегія суддів доходить висновку, що суд апеляційної обґрунтовано вважав, що апелянт пропустив процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення без поважних причин, так як з квітня 2014 року був обізнаний про наявний спір, а тому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження
Разом із тим Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідач є юридичною особою та не позбавлений можливості мати декілька представників для забезпечення захисту своїх прав.
Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, від 26 квітня 2007 року, «Трух проти України», заява                             № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
Наведенні в касаційній скарзі доводи Верховним Судом відхиляються, оскільки судом апеляційної інстанції не порушено норми процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Акціонерного товариства « ОТП Банк» залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. В. Литвиненко	
 	 	
 	В. С. Висоцька	
 	 	
 	І. М. Фаловська