Ухвала
 
15 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 484/740/17
провадження № 61-45974св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,
 
провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Росинка» про розірвання договору оренди землі, повернення земельних ділянок та за зустрічним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Росинка» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів за касаційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Росинка» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня          2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Росинка» (далі - ПСП «Росинка») про розірвання договору оренди, повернення земельних ділянок, посилаючись на те, що 13 березня 2008 року між її матір`ю ОСОБА_2 та ПСП «Росинка» було укладено договір оренди землі, зареєстрований 23 березня 2012 року в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за реєстраційним номером НОМЕР_1 , за умовами якого ОСОБА_2 надала ПСП «Росинка» в оренду земельну ділянку площею 4,85 га, яка розташована в межах території Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.            ІНФОРМАЦІЯ_1 її матір ОСОБА_2 померла і вона успадкувала зазначену земельну ділянку. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня 2016 року у справі № 484/3597/16-ц було задоволено її позов до Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,78 га з кадастровим номером 4825482200:04:000:0751, площею 0,05 га з кадастровим номером 4825482200:04:000:0789, площею 0,02 га з кадастровим номером 4825482200:04:000:0651, які розташовані в межах території Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 08 лютого 2017 року її право власності на вказані земельні ділянки було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оскільки умовами договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на земельну ділянку є підставою для зміни умов або розірвання договору, то вона звернулася до ПСП «Росинка» з вимогою про його розірвання, однак отримала відмову. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила розірвати вищевказаний договір оренди землі та зобов`язати ПСП «Росинка» повернути їй зазначені земельні ділянки.
 
У серпні 2017 року ПСП «Росинка» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 простягнення безпідставно набутих коштів, посилаючись на те, що між ОСОБА_2 та ПСП «Росинка» існувала домовленість щодо купівлі-продажу земельної ділянки, але у зв`язку з тим, що на момент укладення договору оренди землі існувала заборона відчуження земельної ділянки, між ними було укладено договір оренди землі. ПСП «Росинка» сплатило ОСОБА_2 орендну плату в розмірі 168 160 грн наперед за 49 років. Крім того, ПСП «Росинка» сплатило 1 800 грн на погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним між              ОСОБА_2 та кредитною установою. Оскільки ПСП «Росинка» всього сплатило   ОСОБА_2 169 960 грн, однак за період з 2012 року по 2016 рік підлягала сплаті орендна плата в розмірі 5 128 грн, то залишок наперед виплаченої орендної плати складає 164 832 грн, які підлягають поверненню ОСОБА_1 як спадкоємцем ОСОБА_2 у випадку розірвання договору оренди землі. Враховуючи викладене, ПСП «Росинка» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь безпідставно набуті кошти в розмірі 164 832 грн.
 
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2017 року зустрічний позов ПСП «Росинка» об`єднано в одне провадження з первісним позов ОСОБА_1 .
 
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2017 року розірвано договір оренди землі від 13 березня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ПСП «Росинка», зареєстрований 23 березня 2012 року у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди по Кам`яномостівської сільській раді Первомайського району Миколаївської області за реєстраційним номером НОМЕР_1 . Зобов`язано ПСП «Росинка» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.78 га з кадастровим номером 4825482200:04:000:0751, площею 0.05 га з кадастровим номером 4825482200:04:000:0789, площею 0.02 га з кадастровим номером 4825482200 :04:000:0651, які розташовані в межах території Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, за відповідним актом у придатному для використання агротехнічному стані. Стягнуто з ПСП «Росинка» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 280 грн. В задоволенні зустрічного позову ПСП «Росинка» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна відмовлено.
 
Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня 2018 року апеляційну скаргу ПСП «Росинка» задоволено частково. Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2017 року в частині зустрічного позову та розподілу судових витрат скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПСП «Росинка» 41 408,60 грн як повернення виконаного в зобов`язанні та 1 304,28 грн судового збору. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
 
У жовтні 2018 року ПСП «Росинка» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня 2018 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 10 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, а ухвалою цього ж суду від 28 березня 2019 року зупинено виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2017 року в незміненій частині та постанови Апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня               2018 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Росинка» про розірвання договору оренди землі, повернення земельних ділянок та за зустрічним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Росинка» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів за касаційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Росинка» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня 2018 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	В. О. Кузнєцов