Ухвала
 
07 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 755/3304/19
провадження № 61-23254ск19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: начальник Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузьма Петро Георгійович, старший державний виконавець Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корната Руслана Олександрівна, Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Обслуговуючий кооператив «Небанківська установа територіальних громад»,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаною скаргою, в якій просила визнати бездіяльність старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнати Р. О. та начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузьми П. Г. неправомірною; зобов`язати старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 54772227 відкритого згідно з виконавчим листом у справі № 755/10288/14-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 07 липня 2014 року.
 
Дніпровський районний суд м. Києва ухвалою від 13 вересня 2020 року в задоволенні скарги відмовив.
 
Київський апеляційний суд ухвалою від 11 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року визнав неподаною та повернув особі, яка її подала.
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2020 року. 
 
Київський апеляційний суд ухвалою від 10 січня 2020 року визнав неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу залишив без руху та надав строк для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року із зазначенням інших підстав для поновлення строку, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.
 
Київський апеляційний суд ухвалою від 11 лютого 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2020 року.
 
23 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду                          від 11 листопада 2019 року та витребувано вищезазначену цивільну справу                    № 755/3304/19 з Дніпровського районного суду м. Києва.
 
19 березня 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк дня усунення недоліків, а саме - заявнику слід було надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, і встановлено для виконання вищевказаних недоліків строк десять днів з дня вручення ухвали, та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 0306304363713, заявник отримала вказану ухвалу 22 квітня 2020 року.
 
На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 24 квітня 2020 року. Вимоги ухвали заявником виконано.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, містить обґрунтування того, в чому полягає порушення судом норм процесуального права.
 
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: начальник Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузьма Петро Георгійович, старший державний виконавець Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корната Руслана Олександрівна, Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Обслуговуючий кооператив «Небанківська установа територіальних громад».
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 	
 	С. Ю. Бурлаков	
 	 	
 	Є. В. Коротенко