ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року                              м.Дніпро                              Справа №  904/1398/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач),
судді:  Вечірко І.О.,  Кузнецов В.О.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020р., яка набрала законної сили 24.03.2020р., суддя Манько Г.В., у справі №904/1398/19

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ 
до Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ", м. Дніпро 
про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 9 824 754,67 грн.  

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.
Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним Договором в розмірі 9 824 754,67 грн. та судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №КГ-473Г від 05.05.2011 року, укладеного між сторонами, про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020р. у справі №904/1398/19 поновлено строк подання клопотання про зупинення провадження у справі №904/1398/19. Зупинено провадження у справі № 904/1398/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі  № 904/1545/20.
Ухвала Господарського суду обґрунтована тим, що Господарський суд погоджується з доводами відповідача, зазначеними у клопотанні, яке надійшло  до Господарського суду Дніпропетровської області 23.03.2020р., за №14485/20 та вважає  за необхідне   його задовольнити.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеним рішенням господарського суду, позивач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу,  справу повернути до суду першої інстанції для продовження судового розгляду. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що обставини, які є предметом позову ТОВ «ФЛОБЕС», є суттєвими, оскільки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позов пред`явлено саме про стягнення процентів за спірним Договором, і у разі задоволення позову ТОВ «ФЛОБЕС» - у позові АТ КБ «ПРИВАТБАНК» буде відмовлено, бо строк сплати процентів не настав, погашення повинно буде відбуватись згідно графіку, визначеному Додатком 1, по 30.12.2021 року включно. 
Задовольняючи клопотання відповідача суд першої інстанції не перевірив наявні у справі докази та не оцінив обставини справи.
Як зазначено скаржником, предметом розгляду справи № 904/1398/19 є позовні вимоги що виникли з неналежного виконання умов кредитного договору, а саме сплати відповідачем нарахованих відсотків. 
Наразі посилаючись на те, що ТОВ «ФЛОБЕС» заявлено позов про визнання недійсним договору від 16.12.2016 року про внесення змін до кредитного договору №КГ-473Г від 05.05.2011 року, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Приватним акціонерним товариством «ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ» в частині - абзац другий п.4.3. «Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту» відповідач фактично безпідставно затягує розгляд даної справи.
За твердженням скаржника, умова кредитного договору, яка зазначена у п. 4.3 щодо сплати відсотків у дату фактичного погашення кредиту визначена безпосередньо у кредитному договорі № КГ-473Г від 05.05.2011 і залишалась незмінною протягом усього строку дії договору.
Судом першої інстанції не перевірено обставини справи та наявні у ній докази та безпідставно зупинено провадження. Фактично, за наявними у справі доказами суд має можливість самостійно визначитись із характером правовідносин та вирішити справу по суті. Тим більше, що вирішення спору щодо визнання частково недійсним п. 4.3 договору від 16.12.2016 року про внесення змін до кредитного договору № КГ-473Г від 05.05.2011 року жодним чином не впливає на сутність правовідносин за Кредитним договором.
Як зауважено скаржником, дана справа перебуває в провадженні суду вже понад рік, що є порушенням встановлених процесуальним законодавством строків. Відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК  підготовче провадження має бути проведене протягом 60 днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через 60 днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд  розглядає справу по суті протягом 30 днів з дня початку розгляду справи по суті.
З огляду на викладене, скаржник вважає, що оскаржуваною ухвалою порушується право позивача на розгляд його справи впродовж розумного строку.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач  просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Так, відповідач вважає, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованих висновків про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 904/1398/19. Оскільки  у разі, якщо б сторони кредитного договору не уклали додаткову угоду 16.12.2016 року, якою фактично було змінено сплату процентів, то ПрАТ «ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ» здійснював би їх сплату у відповідності з графіком, тобто до 30.12.2021р.
Вказані обставини, що є предметом позову ТОВ «ФЛОБЕС», є суттєвими, оскільки, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позов пред`явлено саме про стягнення процентів за спірним Договором, і у разі задоволення позову ТОВ «ФЛОБЕС» - у позові АТ КБ «ПРИВАТБАНК» буде відмовлено, бо строк сплати процентів не настав, погашення повинно буде відбуватись згідно графіку, визначеному Додатком 1, по 30.12.2021 року включно.
Як зазначено відповідачем, в апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не спростував висновки суду першої інстанції в тій частині, що у разі задоволення позову ТОВ «ФЛОБЕС» у справі № 904/1545/20, це вплине на строки сплати процентів, і, таким чином, на вирішення справи № 904/1398/19, предметом спору за якою є стягнення виключно відсотків.
Безпідставні доводи апеляційної скарги щодо зловживання ПрАТ «ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ» процесуальними правами, оскільки відповідач добросовісно використав своє процесуальне право, визначене статтями 43, 227 ГПК України.
Викладені обставини у сукупності свідчать, що суд першої інстанції правильно застосував положення ч.5 ст.227 ГПК України. При цьому при розгляді справи №904/1398/19 суд першої інстанції не розглядає фактичні обставини щодо дійсності/недійсності додаткової угоди від 16.12.2016 року, тобто об`єктивно неможливо вирішити справу № 904/1398/19 до вирішення справи № 904/1545/20, що в апеляційній скарзі не спростовано.
27.05.2020 року від АТ КБ "ПриватБанк" до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу в якій останній вважає, що  доводи викладені в відзеві на апеляційну скаргу  суперечать дійсним обставинам справи та судовій практиці викладеній у Постанові Великої палати Верховного суду від 08.10.2019. по спрооаві 916/2084/17.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним Договором в розмірі 9 824 754,67 грн. та судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №КГ-473Г від 05.05.2011 року, укладеного між сторонами, про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії. 
Від відповідача надійшло  клопотання про поновлення строку подання клопотання про зупинення провадження у справі № 904/1398/19. Також просить суд зупинити провадження у справі № 904/1398/19 до набрання  чинності  судовим рішенням у справі  № 904/1545/20.
В клопотанні відповідач зазначає, що  в провадженні суду знаходиться справа №904/1398/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - AT КБ "ПРИВАТБАНК", позивач) до Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" (далі - ПрАТ "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ", відповідач) про стягнення суми 9 824 754,67 грн. процентів за кредитним договором № КГ-473Г від 05.05.2011 року. Підставами позову є кредитний договір № КГ-473Г про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії (далі - Договір), що укладений 05.05.2011 року між Приватним Акціонерним Товариством "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК", до якого у наступному вносились зміни та доповнення. За вказаним договором AT КБ "ПРИВАТБАНК" надав ПрАТ "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" кредитні кошти, які у наступному були повністю сплачені -остаточно 17.08.2018 року у сумі 40 250,00 грн. Банк прийняв виконання зобов`язання. Однак ПрАТ "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ", як зазначає Банк, по цей час не сплачені проценти за користування кредитом, всього у сумі 9 824 754,67 грн, про стягнення яких було пред`явлено позов.    Відповідачу стало відомо, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЛОБЕС" (акціонер ПрАТ "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ") подано до Господарського суду Дніпропетровської області позов до Товариства та AT КБ "ПРИВАТБАНК" про визнання недійсним договору від 16.12.2016 року про внесення змін до кредитного договору № КГ-473 від 05.05.2011 року, укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Приватним акціонерним товариством "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ". За вказаним позовом ухвалою суду від 20.03.2020 року було відкрито провадження у справі №904/1545/20 та призначено до судового розгляду на 26.05.2020 р.
Відповідач вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у справі №904/1398/19, оскільки  ТОВ "ФЛОБЕС" заявлено позов про визнання недійсним договору від 16.12.2016 року про внесення змін до кредитного договору № КГ-473Г від 05.05.2011 року, укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Приватним акціонерним товариством "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" в частині -  абзац другий п.4.3. "Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту".    П.п. А.1, А.2, А.З, А.6, А.7, А.8 спірного Договору сторони визначили істотні умови кредитування щодо надання кредитних коштів позичальнику на наступних умовах:  А. 1 - вид кредиту - невідновлювана кредитна лінія;  А.2 - розмір ліміту становив 12 266 000,00 грн., цільове призначення - поповнення зворотних  коштів;  А. 3 - строк повернення кредиту був визначений графіком зменшення поточного ліміту 25 травня 2013 року;  А.6  -  за користування кредитними коштами Позичальник  сплачує  відсотки  в розмірі  14,62415% річних в перші 180 днів, а у наступному - 17,02% річних;  А.7 - при   порушенні позичальником якого-небудь з грошових зобов`язань позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 34,04% від суми залишку непогашеної заборгованості;  А.8 - датою сплати відсотків за користування кредитом є 25-е число кожного січня місяця починаючи з дати підписання відповідного договору, якщо інше не передбачене п.7.3. При несплаті відсотків в встановлений строк вони вважаються простроченими (крім випадку розірвання договору згідно п.2.3.2).
Відповідач у клопотанні звертав увагу, що  сторони неодноразово укладали до спірного договору додаткові угоди, якими змінювались сплата процентів, графік зменшення поточного ліміту тощо.  16.12.2016 року сторони уклали договір про внесення змін до кредитного договору № КГ-473Г від 05.05.2011 року.  При цьому, умови щодо процентів викладено у наступній редакції:  П.А.8 Датою сплати процентів є 25-е число щоквартально починаючи з 25.03.2019 року, якщо інше не передбачено п.7.3. цього у відповідності до п.4.3. вказаного договору: П. 4.3. Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п.4.1, 4.2, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п.А.8 цього Договору.  Відповідач зазначає, що якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.   Вказані обставини, що є предметом позову ТОВ "ФЛОБЕС", є суттєвими, оскільки, як вказано вище, AT КБ "ПРИВАТБАНК" позов пред`явлено саме про стягнення процентів за спірним Договором, і у разі задоволення позову ТОВ "ФЛОБЕС" - у позові AT КБ "ПРИВАТБАНК" буде  відмовлено, бо   строк  сплати   процентів  не настав, погашення повинно буде відбуватись згідно графіку, визначеному Додатком 1, по 30.12.2021 року включно.    
Відповідач у клопотанні зазначив, що оскільки подання ТОВ "ФЛОБЕС" позову та відкриття провадження у справі № 904/1545/20 мало місце вже після закінчення підготовчого провадження у справі № 904/1398/19, то строк подання клопотання про зупинення провадження у справі пропущено з поважних причин та просить його поновити.
Ухвалою  суду від 10.03.2020р. по справі №904/1398/19 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні 24.03.2020р.
Господарським судом встановлено, що  ухвалою від 20.03.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛОБЕС" до відповідача-1:Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" відповідача-2: Акціонерного товариства  комерційний банк "Приватбанк" про визнання частково недійсним договору від 16.12.2016 року про внесення змін до кредитного договору № КГ-473 Г від 05.05.2011 року. 
Оскільки клопотання відповідача надійшло до Господарського суду Дніпропетровської області до  початку розгляду справи по суті, а саме 23.03.2020р., відповідно до положень  ст.119 та п.5 ч.1 ст.227  Господарського процесуального кодексу України, місцевим судом поновлено строк подання клопотання про зупинення провадження у справі №904/1398/19,  зупинено провадження у справі № 904/1398/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі  № 904/1545/20.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до ч. 3     ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього     Кодексу. Частиною 2     статті 271 ГПК України     визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої     статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13     ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст.     269, ч. 1 ст.     270 ГПК України     суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Частиною 3     статті 195 ГПК України     передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини першої статті     227     та пунктом 1 частини першої статті     228     цього     Кодексу.
Відповідно до частини 1     статті 185 ГПК України     у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
Згідно з пунктом 3 частини 2     статті 185 ГПК України     за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 ГПК України).
З аналізу наведених норм процесуального законодавства вбачається, що початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після закінчення підготовчого провадження, відкриття судового засідання, роз`яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов`язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з`ясування у передбаченому     Господарським процесуальним кодексом України     порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки.
Отже, початок розгляду справи по суті співпадає з початком розгляду безпосередньо позовних вимог.
Хід і результат відповідних процесуальних дій мають бути зафіксовані в протоколі судового засідання, який має доказове значення для встановлення процесуальних фактів. При цьому учасникам судового процесу надано право як знайомитися з протоколом, так і подавати письмові зауваження в разі наявності у ньому певних неправильностей чи неповноти.
Колегією суддів, дослідивши матеріали справи, встановлено, що місцевим господарським судом фактично не було здійснено перехід до розгляду справи по суті, оскільки ухвалою господарського суду від 10.03.2020р. по справі №904/1398/19 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні 24.03.2020р. Клопотання відповідача надійшло до Господарського суду Дніпропетровської області до  початку розгляду справи по суті, а саме 23.03.2020р.
Також апеляційним судом враховано, що  ухвалою від 20.03.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛОБЕС" до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" відповідача-2: Акціонерного товариства  комерційний банк "Приватбанк" про визнання частково недійсним договору від 16.12.2016 року про внесення змін до кредитного договору № КГ-473 Г від 05.05.2011 року. 
Відтак, судом першої інстанції поновлено строк подання клопотання про зупинення провадження у справі №904/1398/19 відповідно до норм процесуального права, оскільки суд діяв в межах підготовчого провадження.
Відповідно до ст..6     Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Як передбачено ст..14     ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього     Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Згідно  ст.ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.. 210 ГПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Пунктом 5 частини першої статті 227  ГПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Пунктом 4 частини першої статті 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому, зокрема, пунктом 5 частини першої     статті 227 цього Кодексу     - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Так, згідно з положеннями  пункту 5 частини першої     статті 227 ГПК України, обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У разі застосування пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України     за вимогами     статті 234 ГПК України     у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
По суті, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість господарського суду     самостійно     встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, -     у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
У пункті     2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз`яснено, якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене з урахуванням обставин конкретної справи є підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.
Приймаючи до уваги, що у справі №904/1398/19 позивачем заявлена вимога про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним договором № КГ-473Г від 05.05.2011 року в розмірі 9 824 754,67 грн., а у справі № 904/1545/20 розглядається вимога про визнання недійсним договору від 16.12.2016 року про внесення змін до кредитного договору № КГ-473 від 05.05.2011 року, укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Приватним акціонерним товариством "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ", місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що вказані справи пов`язані одна з одною і справа №904/1398/19  не може бути вирішена до розгляду справи №904/1545/20.
Відповідно до     ст.204 Цивільного кодексу України     правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У даному випадку недійсність правочину, який є предметом розгляду по справі №904/1545/20 прямо не встановлена законом, отже він може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. І оскільки він (правочин) не є предметом розгляду по справі № 904/1398/19, то суд не може встановлювати його дійсність або недійсність.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що розгляд справи №904/1545/20 є перешкодою для встановлення суттєвих обставин у справі №912/1398/19 під час її розгляду господарським судом.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про те, що безпідставне зупинення провадження у справі призводить до порушення права на розумні строки розгляду справи судом.
Згідно з приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ     Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод     та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж "розумного строку" цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку "розумності строку" розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття "розумного строку" не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити "розумним", не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
Враховуючи встановлені у справі обставини, приймаючи до уваги забезпечення законних прав та інтересів сторін, повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, колегія суддів, враховуючи приписи пункту 2 частини п`ятої     статті 13 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку, що зупинення провадження у даній справі не порушує прав позивача на розумні строки розгляду справи.

Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Розподіл судових витрат
Відповідно до     статті 129 Господарського процесуального кодексу України     витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України     суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" -  залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020р у справі №904/1398/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3     ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 03.06.2020р.

Головуючий суддя                                                                                О.В. Чус  

Суддя                                                                                                    І.О. Вечірко 

Суддя                                                                                                    В.О. Кузнецов