ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 червня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 915/2225/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Будішевської Л.О.
суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:
від позивача – ОСОБА_1 О. ОСОБА_2 .
від відповідача Лойфер А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства фірма «Интерсервис»
на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 10.03.2020, постановлену суддею Ковалем С.М., м. Миколаїв про залишення без розгляду заяви про зміну позовних вимог
у справі № 915/2225/19 
за позовом Приватного підприємства фірма «Интерсервис»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції»
про скасування запису про право власності 

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року Приватне підприємство фірма «Интерсервис» (далі ППФ «Интерсервис») звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» (ТОВ «ФК Приватні Інвестиції»), в якому просило суд:
- скасувати запис про право власності за № 32685083 від 31.07.2019 на об`єкт нерухомого майна загальною площею 1068,5 кв.м., а саме: склад за літ. Н-1 загальною площею 1068,5 кв.м.; насосна за літ Л-1; сторожка за літ. М-2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 область АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 1 АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 516715748101.
- скасувати запис про право власності за № 32687357 від 31.07.2019 на об`єкт нерухомого майна, а саме: Літери: Р-1, Р-2 - Котельня (площа 482,9 кв.м)., С-1, С'-2, С"-1, С"' № 10 - Головний виробничий корпус № 1 з естакадою (площа 3240,4 кв.м.)., CIV - аміачна насосна., Щ-1 Трансформаторна підстанція., Э-1 - Трансформаторна підстанція., Ю-1 - Зарядна., Я - Haвic, П-1 - Градирня., № 7, 7', 8, 9 - Споруди, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 область, м АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 1 АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомост1 623430448101.
Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.11.2019 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі № 915/2225/19.
27.01.2020 від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, у якій він просив суд: 
- скасувати державну реєстрацію прав власності ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» за № 32685083 від 31.07.2019 на об`єкт нерухомого майна загальною площею 1068,5 кв.м., а саме: склад за літ. Н-1 загальною площею 1068,5 кв.м.; насосна за літ Л-1; сторожка за літ. М-2, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 516715748101.
- визнати за ППФ «Интерсервис» право власності на об`єкт нерухомого майна загальною площею 1068,5 кв.м., а саме: склад за літ. Н-1 загальною площею 1068,5 кв.м.; насосна за літ Л-1; сторожка за літ. М-2, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 516715748101.
- скасувати державну реєстрацію прав власності ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» за № 32687357 від 31.07.2019 на об`єкт нерухомого майна, а саме: Літери: Р-1, Р-2 - Котельня (площа 482,9 кв.м)., С-1, С'-2, С"-1, С"' № 10 - Головний виробничий корпус № 1 з естакадою (площа 3240,4 кв.м.)., CIV - аміачна насосна., Щ-1 Трансформаторна підстанція., Э-1 -Трансформаторна підстанція., Ю-1 - Зарядна., Я - Haвic, П-1 - Градирня., № 7, 7', 8, 9 - Споруди, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 область, м АДРЕСА_2 1 АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомост1 623430448101.
- визнати за ППФ «Интерсервис» право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: Літери: Р-1, Р-2 - Котельня (площа 482,9 кв.м)., С-1, С'-2, С"-1, С"' № 10 - Головний виробничий корпус № 1 з естакадою (площа 3240,4 кв.м.)., CIV - аміачна насосна., Щ-1 Трансформаторна підстанція., Э-1 -Трансформаторна підстанція., Ю-1 - Зарядна., Я - Haвic, П-1 - Градирня., № 7, 7', 8, 9 - Споруди, що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул АДРЕСА_7 Автомобільна, будинок 1 АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомост1 623430448101.
Одночасно позивачем подано заяву про поновлення строку на подання заяви про зміну позовних вимог, яка мотивована тим, що після закриття підготовчого провадження у даній справі відбулись зміни в законодавстві, які визначають інший спосіб захисту порушених прав, а саме: відбулись зміни у статтях 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.03.2020 у справі № 915/2225/19 заяву ППФ «Интерсервис» про зміну позовних вимог залишено без розгляду.
Місцевий господарський суд виходив з того, що заява ППФ «Интерсервис» про зміну позовних вимог містить додаткові позовні вимоги, які фактично є іншим позовом. Суд зазначив, що чинним процесуальним законодавством не передбачено "доповнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог, у зв`язку з чим дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку та прийняття заяви позивача до розгляду.
Не погодившись з постановленою ухвалою суду, ППФ «Интерсервис» подало на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, прийняти нове рішення, яким поновити позивачу пропущений строк на подання заяви про зміну позовних вимог, направити справу (заяву) до господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач зазначив про те, що заявлені раніше вимоги немайнового характеру правомірно та обґрунтовано доповнені новими, оскільки відбулись зміни у статтях 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Без зміни позовних вимог не можливий ефективний захист порушених прав позивача, а строк, визначений законом для реалізації передбачених ст. 46 ГПК України прав, порушено позивачем з поважних причин.
Скаржник також зазначає, що відмова у задоволенні його клопотання про поновлення строку на подання заяви про зміну позовних вимог та залишення її без розгляду призведе до обмеження доступу до правосуддя та неефективного захисту порушених прав.
Крім того, позивач змінив позовні вимоги після закриття підготовчого провадження, однак, до початку розгляду справи по суті. Порушення строку є незначним, права відповідача не порушені.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2020 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 за апеляційною скаргою ППФ «Интерсервис» відкрито апеляційне провадження, роз`яснено учасникам справи про їх право у строк до 13.04.2020 подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань та запропоновано надати суду заяви про розгляд справи без їх участі.
06.04.2020 від ППФ «Интерсервис» надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначається, зокрема, що вимоги про визнання права власності, як правило не заявляються самостійно, а супроводжуються вимогами про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод, не пов`язаних із порушенням володіння, про зняття арешту з майна та іншими, а тому вони є похідними позовними вимогами.
13.04.2020 від ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, що позивачем не доведено наявність об`єктивних обставин, які перешкоджали заявити позовні вимоги про визнання права власності на спірні об`єкти нерухомого майна з дотриманням встановленого ч. 3 ст. 46 ГПК України строку, а тому підстави для поновлення процесуального строку на подання заяви про зміну позовних вимог відсутні. Позовна вимога про визнання права власності на нерухоме майно є самостійною позовною вимогою та заявлена позивачем з порушенням встановленого ГПК України порядку, а тому суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву позивача без розгляду.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 справу №915/2225/19 призначено до розгляду на 04.06.2020 о 11:30 год.
14.05.2020 від ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» надійшло клопотання про участь його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якого останнє просило доручити господарському суду м. Києва, або господарському суду Київської області, або Північному апеляційному господарському суду, або Окружному адміністративному суду м. Києва в залежності від наявності вільної дати для відеоконференції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено з підстав резервування запропонованих заявником судами залів судових засідань 04.06.2020 о 11:30 год.
25.05.2020 від ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» надійшло клопотання про участь його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 вказане клопотання задоволено та забезпечено участь представника ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» в судовому засіданні у справі № 915/2225/19 в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».
В судове засідання з`явились представники учасників справи.
Представник ППФ «Интерсервис» просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду Миколаївської області від 10.03.2020 у справі № 915/2225/19 скасувати, прийняти нове рішення, яким поновити позивачу пропущений строк на подання заяви про зміну позовних вимог, направити справу (заяву) до господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду.
Представник ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив суд залиши її без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду – без змін.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.
Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване права чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.
Згідно з ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права чи охоронюваного законом інтересу. 
Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога. 
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.
Як вбачається з матеріалів справи, ППФ «Интерсервис» звернувся до господарського суду з позовом про скасування записів про право власності на певні об`єкти нерухомого майна з підстав неправомірного позбавлення його цього права.
В подальшому, ППФ «Интерсервис» подало заяву про зміну позовних вимог, в якій було заявлено 2 нові позовні вимоги - визнати за ним право власності на ці об`єкти нерухомого майна.
Проаналізувавши матеріали даної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що в даному випадку така дія позивача (заявлення додаткових вимог) може кваліфікуватися лише як зміна предмету позову, підстави позову не змінились.
Колегією суддів враховується, що дана справа розглядалась судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.01.2020 у справі закрито підготовче провадження, а вказана заява була подана позивачем після закінчення строку, встановлено ч. 3 ст. 46 ГПК України.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
В заяві про зміну позовних вимог ППФ «Интерсервис» заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на її подання, яке мотивоване тим, що після закриття підготовчого провадження у даній справі відбулись зміни в законодавстві, які визначають інший спосіб захисту порушений прав, а саме: відбулись зміни у статтях 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Проте судом першої інстанції взагалі не надано оцінки вказаному клопотанню позивача. 
Суд лише обмежився тим, що заява ППФ «Интерсервис» містить додаткові позовні вимоги, які фактично є іншим позовом, з яким суд запропонував звернутись позивачу в загальному порядку.
Разом з тим, згідно резолютивної частини оскаржуваної ухвали заява позивача була залишена без розгляду на підставі ч. 3 ст. 46, 119 ГПК України у зв`язку з пропуском строку на її подання.
Колегія суддів зазначає, що ГПК України не визначає конкретний перелік обставин,   що відносяться до поважних і можуть бути підставою   для поновлення пропущеного процесуального строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.
Проаналізувавши доводи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про зміну позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на час подання позову) у разі скасування на підставі рішення суду рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна відповідний запис скасовується.
Разом з тим, стаття 26 вказаного Закону згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 05.12.2019 № 340-IX, який набрав чинності 16.01.2020, була викладена у новій редакції:
«Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав)».
Враховуючи викладене, а також те, що після закриття підготовчого провадження відбулись зміни у законодавстві, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів зазначає, що доводи заявника в обґрунтування його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про зміну позовних вимог достатні для його поновлення.
Також колегією суддів враховується, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
На думку колегії суддів, в даному випадку, одночасний розгляд позовних вимог про скасування записів про право власності на певні об`єкти нерухомого майна та про визнання цього права за позивачем забезпечить принцип ефективності та (у випадку задоволення позову) призведе до потрібного результату.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про наявність підстав для залишення заяви позивача без розгляду.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Пунктом 1 ст. 280 ГПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали господарського суду Миколаївської області від 10.03.2020 у справі № 915/2225/19, із направленням справи разом із заявою позивача для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 269, 270, 271, 275, 280, 281, 282 ГПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного підприємства фірма «Интерсервис» задовольнити.
Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 10.03.2020 у справі № 915/2225/19 скасувати.
Поновити Приватному підприємству фірма «Интерсервис» пропущений строк на подання заяви про зміну позовних вимог (вх. № 990/20 від 27.01.2020).
Справу № 915/2225/19 разом із заявою Приватного підприємства фірма «Интерсервис» про зміну позовних вимог (вх. № 990/20 від 27.01.2020) направити для продовження розгляду до господарського суду Миколаївської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 05.06.2020.

Головуючий суддя                                             Л.О. Будішевська

Суддя                                                                        С.В. Таран

Суддя                                                                    Л.В. Поліщук