УХВАЛА
21 квітня 2020 року 
м. Київ
Справа №  911/1011/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Студенець В.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства обслуговування повітряного руху України
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020
(головуючий - Ткаченко Б.О., судді Гаврилюка О.М., Майданевича А.Г.)
та рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019
(суддя Кошик А.Ю.)
у справі №911/1011/19
за позовом Приватного підприємства "ОККО КОНТРАКТ"
до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України
про стягнення 3 338 865,69 грн,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2020 Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019 у справі №911/1011/19, разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 12.03.2020 касаційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019 у справі №911/1011/19 залишено без руху, встановлено скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали а саме поданням до суду заяви про усунення недоліків вищевказаної касаційної скарги, в якій скаржник зазначить підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України. Роз`яснено, що якщо скаржник не усуне недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Копію ухвали Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №911/1011/19 вручено скаржнику 23.03.2020, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №0101614799960, а тому останнім днем для усунення недоліків касаційної скарги є 02.04.2020.

28.03.2020 Державним підприємством обслуговування повітряного руху на виконання вимог ухвали суду від 12.03.2020 до Верховного Суду надіслано заяву про усунення недоліків касаційної скарги у справі №911/1011/19.

Перевіривши матеріали касаційної скарги та заяви про усунення недоліків касаційної скарги Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає поверненню без розгляду скаржнику з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, п. 4 ч. 4 ст. 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п.п. 1, 4 ч. 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 310 ГПК України.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Тобто у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, скаржник посилаючись на постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні повинен навести не лише дату постанови суду касаційної інстанції, а й єдиний унікальний номер судової справи, що обов`язково вказується судом при ухваленні відповідної постанови.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У заяві про усунення недоліків касаційної скарги Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019 у справі №911/1011/19, скаржник у якості підстави для касаційного оскарження вищезазначених судових рішень посилається на п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України та зазначає, що при винесенні оскаржуваних судових рішень судами попередніх інстанцій не враховувався висновок, який викладений у постанові Верховного Суду України від 06.07.2004, а також не застосовувалися положення укладеного та не оскаржуваного договору. Тобто постанова Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі №911/1011/19 суперечить постанові Верховного Суду України від 06.07.2004, відповідно до якої судом при винесенні рішень повинні застосовуватися всі норми матеріального та процесуального права, зокрема і положення укладеного договору.

Однак доводи скаржника про те, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі №911/1011/19 суперечить постанові Верховного Суду України від 06.07.2004, не можуть бути прийняті у якості підстави для касаційного оскарження вищезазначених судових рішень відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, оскільки неповне зазначення відомостей щодо постанови Верховного Суду унеможливлює перевірку вказаної підстави, бо у зазначену дату судом могло бути прийнято декілька постанов. Водночас збирання додаткових відомостей щодо вказаної скаржником постанови суду касаційної інстанції не є обов`язком суду.

Враховуючи те, що скаржником не виконано вимог щодо усунення недоліків касаційної скарги зазначених в ухвалі Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №911/1011/19, Верховний Суд дійшов висновку про повернення без розгляду касаційної скарги Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019 на підставі п. 4 ч. 4 ст. 292 ГПК України.

За змістом ч.ч. 5, 6 ст. 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права скаржника не порушені, оскільки йому було надано право на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи те, що Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги без розгляду, клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не розглядається.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2019 у справі №911/1011/19 повернути без розгляду.
2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.
3. Надіслати скаржнику додані до касаційної скарги матеріали. Касаційну скаргу залишити у Верховному Суді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       О.А. Кролевець

Судді                                                                                                    Н.М. Губенко

                                                                                                    В.І. Студенець