Справа № 991/104/20
Провадження1-кс/991/105/20

У Х В А Л А 

27 березня 2020 року                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР), 
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 26.12.2019 на ім`я директора НАБУ було подав заяву про вчинення кримінальних правопорушень, яка була зареєстрована в НАБУ у цей же день за вх. № В-20288. Втім, станом на день подання скарги, за твердженням заявника, відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були.
Зазначені дії службових осіб НАБУ, на думку заявника, суперечать положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, яка закріплює обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР.
Враховуючи наведене заявник просить слідчого суддю зобов`язати службових осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_3 від 26.12.2019 за визначеною заявником кваліфікацією, розпочати досудове розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР.
ОСОБА_3 через канцелярію Вищого антикорупційного суду подав клопотання, в якому просив провести розгляд скарги без участі заявника. Скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Уповноважена особа НАБУ ОСОБА_4 до судового засідання з розгляду скарги  ОСОБА_3  надіслав пояснення у справі №991/104/20 де зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення. У заяві  ОСОБА_3  від 26.12.2019 не було наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. 
Для розгляду інших порушених питань, які не віднесені до компетенції НАБУ, заяву  ОСОБА_3  від 26.12.2019 листом №11-225/1127 було скеровано для розгляду в межах компетенції до Державного бюро розслідувань, про що автора було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом з аналогічними реквізитами.
Також ОСОБА_4 у змісті заперечень повідомів, що у провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (справа №991/102/20) вже перебувала скарга  ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України за аналогічною та ідентичною за змістом заявою від 26.12.2019 (вх. № В-20288 від 26.12.2019).

З огляду на викладені обставини уповноважена особа НАБУ ОСОБА_4 просить у задоволенні скарги відмовити повністю та розглянути її без участі представника НАБУ. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріорітетних завдань кримінального провадження, та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, керуючись положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 № 211, враховуючи рекомендації Ради суддів України, викладені у листі від 16.03.2020 № 9рс- 186/20, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності заявника та особи, бездіяльність якої оскаржується.
Дослідивши скаргу  ОСОБА_3  та додані до неї матеріали, слідчий суддя керується наступним.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого Наказом Генерального прокурора України№ 139 від 06.04.2016 слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. За змістом цієї норми бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів скарги заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень зареєстровано у НАБУ 26.12.2019 за вхідним № В-20288. Про вказане свідчить наявність штампу вхідної кореспонденції НАБУ.
При розгляді скарги встановлено, що слідчим суддею ОСОБА_1 11.02.2020 було розглянуто ідентичну скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви, зареєстрованої в НАБУ за вх. № В-20288. Зазначену скаргу ОСОБА_3 ухвалою від 11.02.2020 (справа № 991/102/20, провадження № 1-кс/991/103/20) було задоволено частково та зобов`язано уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості на підставі заяви ОСОБА_3 від 26.12.2019 та надати заявнику витяг з ЄРДР. 
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Цей принцип знайшов своє відображення також в нормах національного законодавства. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України. Оскільки слідчим суддею було встановлено, що ця сама бездіяльність (невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви, зареєстрованої в НАБУ за вх. № В-20288) вже була предметом оскарження у Вищому антикорупційному суді (справа № 991/102/20, провадження № 1-кс/991/103/20) і слідчим суддею було винесено рішення про зобов`язання уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості на підставі заяви ОСОБА_3 від 26.12.2019, зареєстрованої в НАБУ за вх. № В-20288, та зобов`язано уповноважених осіб НАБУ надати заявнику витяг з ЄРДР, на переконання слідчого судді підстави для повторного задоволення скарги відсутні.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань – відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                  ОСОБА_1