Номер провадження: 22-ц/813/237/20 
Номер справи місцевого суду: 509/2125/19
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Вадовська Л. 

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       26.05.2020 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,
при секретарі - Сороколет Ю.С.,
переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу №509/2125/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 вересня 2019 року у складі судді Кочко В.К., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 24 квітня 2019 року до суду з вищевказаним позовом, вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 14 січня 2012 року, шлюб розірвано судовим рішенням 7 березня 2019 року. За час шлюбу набуто транспортний засіб автомобіль марки «BYD S6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який після розірвання шлюбу залишився у користуванні відповідача. Посилаючись на право спільної сумісної власності подружжя на транспортний засіб, недосягнення домовленості щодо поділу спільного майна, позивач ОСОБА_1 просила в порядку поділу майна подружжя стягнути з відповідача ОСОБА_2 грошову компенсацію ринкової вартості Ѕ частки транспортного засобу автомобіля марки «BYD S6», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та судові витрати (а.с.3-5).
Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, в порядку забезпечення позову накладено арешт на автомобіль марки «BYD S6», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.14).
Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зазначивши, що дійсно спірний транспортний засіб придбаний за час шлюбу, але за отримані у кредит кошти, після припинення шлюбних відносин він продовжував виконували кредитні зобов`язання та нести витрати на належне технічне утримання автомобіля. Стягнення вартості Ѕ частки автомобіля протирічить принципу рівності часток подружжя, так як не враховується обов`язок по сплаті кредиту за кредитним договором №К-5393115 від 10 жовтня 2013 року та понесені витрати на ремонт транспортного засобу в сумі 87635,00 грн. У визначенні розміру грошової компенсації вихідним є вартість автомобіля відповідно до автотоварознавчої експертизи з урахуванням кредитних зобов`язань та витрат на ремонт автомобіля (а.с.38-39). 
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості Ѕ частки транспортного засобу автомобіля марки «BYD S6», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 142040,00 грн., судові витрати в сумі 1420,04 грн. (а.с.60). 
Висновок суду мотивовано тим, що транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя, підстав для відступлення від рівності часток майна дружини та чоловіка не встановлено, вказана позивачем середня вартість автомобіля за подібними характеристиками та технічним станом складає 284080,00 грн., з огляду на що Ѕ частка вартості рівна 142040,00 грн., відповідач проти спільної власності та вартості рухомого майна не заперечував.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 9 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення суду. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові, скасувати заходи забезпечення позову (а.с.66-72).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Суд не визначив дійсну (ринкову) вартість автомобіля, не призначив автотоварознавчу експертизу та безпідставно послався на згоду відповідача із зазначеною позивачем середньою вартість автомобіля з подібними характеристиками та технічним станом. Згідно замовленого відповідачем експертного автотоварозначого дослідження вартість спірного автомобіля становить 209109,00 грн., висновок експертного дослідження як доказ підлягає прийняттю, так як ні позивачем, ні судом безпідставно не вжито заходи для встановлення дійсної вартості автомобіля. При поділі майна подружжя має бути поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а й борги подружжя (кредити і т.п.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Транспортний засіб набуто у кредит, спільне проживання подружжя припинило у грудні 2017 року, після грудня 2017 року відповідачем особисто за рахунок власних коштів сплачено банку в рахунок погашення основної суми боргу та процентів за користування кредитом 88306,32 грн., залишок боргу складає 61144,24 грн., тому при поділі майна подружжя підлягають врахуванню кредитні зобов`язанні в загальній сумі 149450,56 грн., де Ѕ частка позивача рівна 74725,28 грн. Для належного підтримання технічного стану транспортного засобу відповідачем проведено ремонт автомобіля, витрати на який склали 87635,00 грн., з огляду на що сума компенсації вартості Ѕ частки автомобіля також підлягає зменшенню й на Ѕ частку витрат на ремонт, що рівно 43817,35 грн.
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, проте надано докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, зазначено обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, викладено заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідач не оспорював вартість спільного майна подружжя (автомобіля) та не надав доказів, які б спростовували зазначену позивачем вартість майна рівно як і поважність причин не заявлення про проведення експертизи в суді першої інстанції. Розмір кредитних зобов`язань відповідача не є підтвердженим, а ремонт транспортного засобу проведено вже після розірвання шлюбу (а.с.95-97). 
Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду з огляду на наступне. 
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 14 січня 2012 року; рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 7 березня 2019 року в справі №509/5769/18 шлюб розірвано; мотивувальна частина рішення суду містить посилання на те, що сторони припинили спільне проживання з грудня 2017 року (а.с.6). 
Між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №К-5393115 від 10 жовтня 2013 року, за яким надано в кредит 170991,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту до 9 жовтня 2020 року; кредит надано для придбання транспортного засобу за Договором №03/10-2 купівлі-продажу автомобіля від 3 жовтня 2013 року, укладеного між ТОВ «Автопалац-Інвест» та ОСОБА_2 ; виконання зобов`язання забезпечено договором поруки з ОСОБА_1 (а.с.40-45).
Згідно Рахунку-фактури №Г-00000059 від 4 червня 2019 року ТОВ «Інто-авто сервіс» ОСОБА_2 за ремонт автомобіля марки «BYD S6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сплачено грошові кошти в сумі 87635,00 грн. (а.с.46-48). 
В ході апеляційного перегляду справи ОСОБА_2 надано Висновок №19-5973 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості КТЗ, складений 24 вересня 2019 року судовим експертом сектору автотоварознавчих досліджень ЛІТД Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Гасановим Р.Ш. за заявою від 23 вересня 2019 року ОСОБА_2 , відповідно до якого ринкова вартість автомобіля автомобіль марки «BYD S6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, тип комбі-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , власник ОСОБА_2 станом на 23 вересня 2019 року визначена рівною 209109,00 грн. (а.с.73-79). 
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України).
Транспортний засіб автомобіль марки «BYD S6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, тип комбі-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , набуто за Договором №03/10-2 купівлі-продажу автомобіля від 3 жовтня 2013 року, укладеного між ТОВ «Автопалац-Інвест» та ОСОБА_2 ; авансовий платіж у розмірі 18999,00 грн. сплачено покупцем, решта коштів в сумі 170991,00 грн. за транспортний засіб внесено за рахунок кредиту, отриманого ОСОБА_2 на підставі укладеного з ПАТ «Дельта Банк» Кредитного договору №К-5393115 від 10 жовтня 2013 року.
Таким чином, транспортний засіб набуто під час шлюбу, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійшли згоди, що транспортний засіб є об`єктом права спільної сумісної власності їх подружжя.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядженням майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.63 СК України). 
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст.69 СК України).
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч.2 ст.371 ЦК України). 
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).
У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.3 ст.372 ЦК України).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як співвласники об`єкта, що належить їм на праві спільної сумісної власності, мають рівні права на майно, набуте за час шлюбу, мають право на поділ майна, у разі поділу майна частки сторін (колишнього подружжя) є рівними. Сторони не заперечують рівність часток у праві спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, інше домовленістю між сторонами не визначено, шлюбний договір між сторонами не укладався.
Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ст.71 СК України).
ОСОБА_1 як колишнє подружжя реалізувала право на поділ майна, набутого за час шлюбу, пред`явивши вимоги про стягнення грошової компенсації вартості Ѕ частки автомобіля, тим самим надала передбачену статтею 71 СК України згоду на присудження їй грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб, який є неподільною річчю. 
       У визначенні суми грошової компенсації належної ОСОБА_1 Ѕ частки у праві спільної власності на майно слід виходити з наступного.
       Дійсна ринкова вартість транспортного засобу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції фактично встановлена не була. Так, пред`явивши позов про стягнення в порядку поділу майна грошової компенсації вартості належної позивачу частки ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію згідно ринкової вартості, встановленої автотоварознавчою експертизою, при цьому також просила призначити проведення судової автотоварознавчої експертизи, зазначивши, що транспортний засіб знаходиться у користуванні відповідача, що ускладнює для неї проведення дослідження. Вартість 284080,00 грн., з якої виходив суд у визначенні грошової компенсації, була зазначена у мотивувальній частині позовної заяви, дана вартість не є вартістю спірного автомобіля, а є середньою, на думку позивача, вартістю автомобілів з подібними характеристиками та технічним станом. Як додаток до позову позивачем надано знімок з екрану, на якому у вікні браузера відкрито веб-сторінку сайту з продажу автомобілів «AvtoRIA» та роздруківку вартості автомобілів марки «BYD S6», 2012 року випуску, зміст якої жодним чином не підтверджує дійсну вартість спірного автомобіля, оскільки не містить даних щодо комплектності та технічного стану автомобілів такої марки та року випуску. 
Відзив ОСОБА_2 на позов не містить згоди відповідача з вартістю спірного автомобіля 284080,00 грн., посилання суду першої інстанції на те, що відповідач не заперечував проти вартості автомобіля безпідставні, навпаки ОСОБА_2 також зазначив, що у визначенні грошової компенсації слід виходити з дійсної (ринкової) вартості автомобіля відповідно до автотоварознавчої експертизи. 
Відповідно до роз`яснень пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбу, розірвання шлюбу, про визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та статті 372 ЦК, а вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, то виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. 
Виходячи з практики Верховного Суду, лише у випадку відчуження майна одним з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 3 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц)
Спірним автомобіль на час розгляду спору не був відчужений, позивач заявляла про призначення експертизи для встановлення дійсної (ринкової) вартості автомобіля, зі змісту позову та відзиву на позов вбачається, що кожен із сторін розумів, що ринкова вартість автомобіля підлягає встановленню експертним дослідженням, відповідач не мав заперечень проти проведення дослідження, будь-яких перешкод для того, щоб призначити судову автотоварознавчу експертизу в суді першої інстанції не існувало тощо. Проте, суд залишив без розгляду клопотання позивача про призначення експертизи, відібрав від сторін заяви про розгляд справи за їх відсутності та ухвалив рішення, виходячи із суми 284080,00 грн., що у мотивувальній частині позову була приведена як середня вартість автомобілів, крім того, безпідставно зазначив, що відповідач з цим згоден. 
       За таких обставин, приймають доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі в тій частині, що судом першої інстанції не було визначено дійсну (ринкову) вартість спірного автомобіля; що ураховуючи наявність клопотання позивача про призначення автотоварознавчої експертизи для визначення ринкової вартості автомобіля, що має істотне значення для правильного вирішення спору, він як відповідач об`єктивно сподівався на призначення такої експертизи на підставі ухвали суду, з огляду на що під час розгляду справи не замовляв проведення експертизи та не звертався до суду з відповідним клопотанням, що є об`єктивною обставиною та поважною причиною неподання ним як відповідачем такого доказу до суду першої інстанції. 
З огляду на викладене, зважаючи на відсутність в суді першої інстанції належних та допустимих доказів дійсної (ринкової) вартості автомобіля, суд апеляційної інстанції приймає як доказ наданий ОСОБА_2 на стадії апеляційного перегляду справи Висновок №19-5973 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості КТЗ, складений 24 вересня 2019 року судовим експертом сектору автотоварознавчих досліджень ЛІТД ОНДІСЕ МЮ України, та, як наслідок, виходить з того, що ринкова вартість автомобіля «BYD S6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 23 вересня 2019 року становить 209109,00 грн., відповідно Ѕ частка вартості цього автомобіля рівна 104554,50 грн. 
Доводи відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу в частині вартості автомобіля не приймаються, так як в справі відсутні докази того, що ОСОБА_2 був згоден з вартістю автомобіля 284080,00 грн., що були об`єктивні перешкоди для призначення експертизи в суді першої інстанції тощо. 
На виконання положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, оскільки доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. ОСОБА_1 не надала належних і допустимих доказів дійсної (ринкової) вартості спірного майна, відтак, відсутні процесуальні підстави для відмови ОСОБА_2 у прийнятті доданого до апеляційної скарги висновку експерта як належного у сенсі положень статті 76 ЦПК України доказу. 
Відповідно до положень частини 4 статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Відповідно до роз`яснень пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбу, розірвання шлюбу, про визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, як ще визначено частиною 4 статті 65 СК України. 
Виходячи з практики Верховного Суду, у подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержаний за рахунок останніх автомобіль внаслідок укладення кредитного договору, також вникає зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. 
Таким чином, при поділі майна між подружжям має бути поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а й борги подружжя (кредити) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував, що спірний автомобіль придбано в кредит, зобов`язання за яким на час припинення шлюбних відносин не були виконані, тобто не врахував борги подружжя.
Так, між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №К-5393115 від 10 жовтня 2013 року, за яким надано в кредит 170991,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту до 9 жовтня 2020 року; кредит надано для придбання транспортного засобу за Договором №03/10-2 купівлі-продажу автомобіля від 3 жовтня 2013 року, укладеного між ТОВ «Автопалац-Інвест» та ОСОБА_2 ; виконання зобов`язання забезпечено порукою ОСОБА_1 .
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 7 березня 2019 року в справі №509/5769/18, в рішенні суду, зокрема, зазначено, що сторони припинили спільне проживання з грудня 2017 року.
На час припинення спільного проживання подружжя зобов`язання за Кредитним договором №К-5393115 від 10 жовтня 2013 року виконані не були, такі зобов`язання продовжував виконувати ОСОБА_2 самостійно, ОСОБА_1 не надано доказів того, що нею після грудня 2017 року вносились грошові кошти в рахунок погашення кредитних зобов`язань.
За таких обставин, приймаються доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в тій частині, що ним здійснювалось погашення спільного боргу подружжя за кредитним договором виключно за рахунок власних коштів, що має бути враховано у визначенні суми грошової компенсації за придбаний в кредит автомобіль та, відповідно, не приймаються доводи відзиву ОСОБА_1 в цій частині, так як нею не надано доказів відсутності боргу станом на грудень 2017 року рівно як і доказів погашення кредиту за рахунок власне її грошових коштів тощо.
Так, згідно наданих суду першої інстанції кредитного договору та графіку платежів після грудня 2017 року банку сплачено на погашення основної суми тіла кредиту та процентів за користування кредитом грошові кошти в сумі 88306,32 грн., залишок боргу складає 61144,24 грн., отже, ОСОБА_2 сплачено за особисті кошті та ще підлягає сплаті за кредитним договором 149450,56 грн., відповідно Ѕ частка боргу ОСОБА_1 за цим договором складає 74725,28 грн.
З урахуванням викладеного, сума компенсації ОСОБА_1 вартості належної їй Ѕ частки у спільній власності на автомобіль підлягає зменшенню на суму боргу ОСОБА_1 за договором кредитування та, відповідно, складатиме 29829,22 грн. (209109,00 грн. : 2 = 104554,50 грн. - 74725.28 грн. = 29829,22 грн.). 
Не приймаються викладені в апеляційній скарзі доводи щодо врахування вартості витрат на ремонт транспортного засобі в сумі 87635,00 грн., оскільки після припинення у грудні 2017 року шлюбних відносин транспортний засіб залишався у користуванні ОСОБА_2 , ремонт транспортного засобу мав місце не лише після припинення спільного проживання сім`єю, а й після розірвання шлюбу судовим рішенням, відповідно, приймаються доводи відзиву ОСОБА_1 в цій частині. 
Підсумовуючи викладене, вимоги ОСОБА_1 про поділ майна подружжя підлягають задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації вартості належної позивачу Ѕ частки вартості спільного рухомого майна з урахуванням боргів подружжя за кредитним договором. 
Відповідно до положень частини 3 статті 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Таким чином, у сенсі положень частини 3 статті 372 ЦК України з поділом майна шляхом сплати одному з подружжя грошової компенсації замість вартості частки у праві спільної сумісної власності на майно право ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільної сумісної власності на автомобіль припиняється, відповідно, майно набуває статусу особистої приватної власності ОСОБА_2 .
Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального прав, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про поділ майна. Поряд з цим, суд стягнув грошову компенсацію різниці вартості рухомого майна без встановлення його дійсної (ринкової) оцінки та без врахування боргів подружжя. Зазначені обставини вказують на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, що згідно пунктів 3,4 частини 1, частин 2, 4 статті 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції. 
       Підстави для відмови в позові повністю відсутні, відтак, заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 квітня 2019 року, скасуванню на стадії апеляційного перегляду справи не підлягають. 
       В порядку статті 141 ЦПК України на відповідача підлягають покладенню витрати позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме в сумі 768,40 грн. (29829,22 грн. : 100 х 1% = 298,29 грн., отже збір розраховується за мінімальною ставкою для вимог майнового характеру 1921,00 грн. х 0,4 = 768,40 грн.).
Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
       Учасники справи в судове засідання 14 травня 2020 року не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; позивач у відзиві на апеляційну скаргу просила про розгляд справи за відсутності сторони. Відтак, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 вересня 2019 року - змінити.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.
Визнати транспортний засіб автомобіль марки «BYD S6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, тип комбі-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Поділити спільне майно подружжя.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) в порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію вартості Ѕ частки транспортного засобу автомобіля марки «BYD S6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рівну 29829 грн. 22 коп. 
Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) в порядку поділу майна подружжя право особистої приватної власності на автомобіль марки «BYD S6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, тип комбі-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .
Припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на транспортний засіб автомобіль марки «BYD S6», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
       Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) витрати на сплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 26 травня 2020 року. 

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова