Ухвала
Іменем України 
 
12 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 521/16676/15-к
провадження № 51-7541 км 18
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого 
ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2018 року, 
 
в с т а н о в и в:
 
Малиновський районний суду м. Одеси вироком від 12 березня 2018 року засудив ОСОБА_4 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі – КК) та на підставі ст. 70 КК призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю. 
 
Одеський апеляційний суд ухвалою від 21 листопада 2019 року відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вироку.
 
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий судовий розгляд судом апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу та додану до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК)  суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
 
Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона, зокрема, подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
 
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. 
 
Правило дотримання строку на апеляційне оскарження має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
 
Як убачається зі змісту касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення, 12 березня 2018 року при постановленні судом вироку ОСОБА_4 та його захисник були присутні в судовому засіданні, копію вироку після його проголошення засуджений отримав, про що написав відповідну розписку. Цей факт підтверджується актом про вилучення аркушу № 188 (том 6) від 10 серпня 2018 року, згідно якого після ознайомлення засудженим ОСОБА_4 з шостим томом матеріалів кримінального провадження було виявлено зникнення розписки ОСОБА_4 про отримання ним копії вироку. При цьому апеляційна скарга на зазначений вирок подана ним 3 серпня 2018 року, тобто після спливу майжеп`яти місяців з моменту проголошеннята отримання засудженим копії вироку.
 
Доводи захисника  про те, що оскаржувану ухвалу  винесено незаконним складом суду, колегія суддів визнає неспроможним з огляду на таке.
 
Відповідно до положень ч. 3 ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.
 
Як убачається з касаційної скарги, ОСОБА_5 обґрунтовує свій довід тим, що суддя ОСОБА_6 , яка брала участь в апеляційному перегляді вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2018 року також брала участь у розгляді клопотання засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, що не виключає такої можливості з огляду на вищевказані норми КПК. Отже, підстави, які б унеможливлювали участь судді ОСОБА_6 у розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні.
 
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону,                                 які передбачено ст. 412 КПК та які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, судом касаційної інстанції не встановлено.
 
За таких обставин, відмовивши у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернувши апеляційну скаргу, апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що на підставі 
п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд 
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 
2018 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                              ОСОБА_2                               ОСОБА_3