П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/3545/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Майстер П.М.  
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
14 квітня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Іваненко Т.В.  Граб Л.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку державної пенсії із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати , встановленої законом на перше січня відповідного року, згідно ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян" які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- визнати протиправним та скасувати рішенням № 96120205460 від 02.07.2019 року Головного УПФ України в Хмельницькій області;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплачувати державну пенсію виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на перше січня відповідного року згідно ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25 квітня 2019 року, з урахуванням виплачених сум.
- рішення суду в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання;
- покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області обов`язок подати суду звіт про виконання рішення суду.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".  Проте, листом №Г-99-ГУ-Е/02.26-04 від 22.07.2019 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та  повідомлено, що з 01.07.2019 року йому проведено перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати.
Позивач не погоджуючись з таким перерахунком, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 адміністративний позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку державної пенсії позивача із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на перше січня відповідного року згідно ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян" які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.04.2019 року;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести позивачу перерахунок і виплату пенсії обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII, за період із 25.04.2019 року по 30.06.2019 року, із врахуванням проведених виплат;
- виплату пенсії в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що вимога ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25.04.2019 року. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений в ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання чинності цим актом і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Апелянт наголошує, що пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача з 01.07.2019 року, а тому підстави здійснити перерахунок пенсії з 25.04.2019 року відсутні.
Позивач, скористався своїм правом та надіслав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України №796-XII як резервіст Збройних сил СРСР, який призваний на військові збори через військовий комісаріат має право на перерахунок державної пенсії із п`ятикратного розміру мінімальних заробітних плат на 01 січня відповідного року з 25.04.2019 року.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_1 та інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 . Згідно експертного заключення Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії №6859, витягу із акту огляду у МСЕК до довідки серії МСЕ №280128 та довідки Хмельницької МСЕК №058417 захворювання пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно запису трудової книжки серії НОМЕР_3 , позивач з 01.10.1982 року по 22.04.1992 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.
В період з 09.06.1986 р. по 17.08.1986 р. та з 20.09.1986 р. по 30.10.1986 р. позивач  виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, вказаний період служби підлягає зачисленню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, що підтверджується довідкою управління Внутрішніх справ України Хмельницької області від 01.08.2000 р. № 12/2271, копія якої міститься в матеріалах справи.
В січні 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про проведення перерахунку призначеної йому пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та отримав відмову. Не погодившись з діями відповідача позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. 
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.10.2017 року із врахуванням проведених виплат на підставі п.9-1 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.
Рішенням Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області задоволено. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії скасовано. Ухвалено нове рішення. У задоволенні позову відмовлено.
У зв`язку із визнанням Конституційним Судом України неконституційним словосполучення "дійсної строкової" позивач 20.05.2019 року звернувся до Сьомого апеляційного суду із заявою про перегляд рішення, за виключними обставинами. Ухвалою від 09.07.2019 року відмовлено у задоволенні заяви позивача.
05.07.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної йому пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.
Листом №Г-99-ГУ-Е/02.26-04 від 22.07.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії з врахуванням частини 3 статті 59 Зaкoну України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до 01.07.2019. Вказано про здійснення позивачу перерахунку пенсії з 01.07.2019.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на підставі рішення №968120205460 від 02.07.2019 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01.07.2019 року, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року та 80% ступеню втрати професійної працездатності. Розмір пенсії після перерахунку становить 10827,09 грн.
Позивач вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не здійснення перерахунку пенсії з 25.04.2019 року протиправними, звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку, що право на перерахунок пенсії у позивача виникло з 25.04.2019 року, а тому позовні вимоги про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку державної пенсії позивачу із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на перше січня відповідного року згідно ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян" які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.04.2019 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити позивачу пенсії обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.04.2019 року з врахуванням проведених виплат, суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку позовні вимоги про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, підлягають задоволенню лише за період із 25.04.2019 року по 30.06.2019 року.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення №96120205460 від 02.07.2019 року Головного УПФ України в Хмельницькій області, суд зауважив, що до його компетенції не належить підміна органу державної влади та перебирання повноважень щодо вирішення питань, які законодавством не віднесені до компетенції цього органу державної влади, а тому, суд не вправі перебирати на себе повноваження органу, що здійснює пенсійне забезпечення та проводити самостійно розрахунок пенсії із визначенням суми пенсії або її складових. Не наділений такими повноваженнями і позивач.
Також, за результатом розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна вимога щодо звернення до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць є обгрунтованою та підлягає задоволенню.
В свою чергу, що стосується вимоги позивача встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області подати до суду звіт про виконання судового рішення, суд зауважив, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду. Крім цього, враховуючи обставини даної справи у суду немає підстав вважати, що суб`єкт владних повноважень буде порушувати закон не виконуючи рішення суду, доказів того, що відповідач може намагатись ухилитись від виконання відповідного судового рішення позивач суду не надав, тому у задоволенні вимоги про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання даного судового рішення слід відмовити.
Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон від 28.02.1991 № 796-XII).
Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру (ч. 1 ст. 1 Закону від 28.02.1991 № 796-XII).
Статтею 49 Закону від 28.02.1991 № 796-XII (зі змінами та доповненнями) визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Право на призначення державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1, встановлено статтею 54 вищевказаного Закону.
Статтею 10 Закону від 28.02.1991 № 796-XII встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з приміткою до цієї статті до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Відповідно до частини 1 статті 59 Зaкoну № 796-XII пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами.
Згідно із частиною 3 статті 59 Зaкoну № 796-XII особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач у період з 01.10.1982 року по 22.04.1992 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, при цьому у період з 09.06.1986 року по 17.08.1986 року та з 20.09.1986 року по 30.10.1986 року виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС. Позивач є особою з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 . Згідно висновку Львівської регіональної  міжвідомчої експертної комісії захворювання пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Частина 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пункт 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачають, що їх дія поширюється на осіб, які відповідають таким критеріям:
1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;
2) така участь особи відбувалася під час проходження дійсної строкової служби;
3) така участь особи призвела до її інвалідності.
При цьому, таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не допускається):
1) особа має статус особи з інвалідністю;
2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;
3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.
Як вірно зауважив суд першої інстанції, приписи ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ врегульовували право осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали інвалідами, на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.
Зазначений висновок узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду (ухвала від 08.05.2018 у справі № 820/1148/18, постанови від 13.02.2018 у справі № 756/8380/16-а та у справі № 193/877/16-а (2-а/193/14/16), від 21.02.2018   у справі № 619/2262/17).
Проте необхідно врахувати, що рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019 справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової служби", яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ. Саме наявність вказаного словосполучення у конструкції норми ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, давало підстави для поширення права на перерахунок пенсії лише для військовослужбовців, що проходили дійсну строкову службу. Зокрема, у Рішенні Конституційного Суду України наголошується на тому, що закріплений у Конституції України обов`язок громадян України потребує поваги, а статус військовослужбовців будь-яких категорій обумовлюється військовою службою, інститут якої надає їм спеціальний статус.
Крім того, вирішуючи порушені в конституційних скаргах питання, Конституційний Суд України зазначив, що аналіз положень статей 16, 17 Конституції України дає підстави для висновку, що особи, які під час проходження військової служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту. За Конституцією України посилений соціальний захист вказаних категорій осіб вимагає від держави виконання обов`язку визначати такий обсяг їх соціального забезпечення, який гарантуватиме їм гідні умови життя, а також повне відшкодування заподіяної шкоди.
Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що військовослужбовці строкової служби, пенсія яким призначається за частиною третьою статті 59 Закону та обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, в окремих випадках мають вищий рівень соціального захисту, оскільки розмір їх соціального забезпечення є значно більшим порівняно з іншими категоріями військовослужбовців (у тому числі військовозобов`язані під час участі у військових зборах), які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків. Законодавець не забезпечив певні категорії військовослужбовців, які виконують конституційно значущі функції щодо захисту Вітчизни, особливими умовами соціального захисту, обсяг яких має передбачати гідні умови їх життя й повне відшкодування заподіяної шкоди, чим порушив сутність конституційного права на соціальний захист, конституційні гарантії щодо безумовного забезпечення належного рівня їх соціального захисту.
Отже, прийняття Конституційним Судом України рішення від 25.04.2019 року № 1-р (ІІ)/2019 справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) стало підставою для поширення права на перерахунок пенсії у розмірі встановленому ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ в тому числі і на категорію військовослужбовців, до числа яких належить позивач.
Всупереч зазначеному, пенсійний орган відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії до 01.07.2019 року, вказавши при цьому, що з 01.07.2019 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 позивачу проведений перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Зазначив, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не в період проходження строкової військової служби, в зв`язку з чим відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії до 01.07.2019 року.
Відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, положення частини 3 статті 59 Закону № 796-XII щодо визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчислені пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25.04.2019 року поширюються на всі категорії військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.
Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року у справі № 1-31/2000, рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.
Суд першої інстанції вірно вказав, що такий принцип є гарантією стабільності суспільних відносин та забезпечення принципу юридичної визначеності., а відтак, з огляду на відсутність у Рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2019 року вказівки на інше, це Рішення слід застосовувати до правовідносин які виникли з дня його ухвалення.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що право на перерахунок пенсії в даному випадку у позивача виникло з 25.04.2019 року, а тому підтримує позицію суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку державної пенсії позивача із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на перше січня відповідного року згідно ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян" які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.04.2019 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Що стосується позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити позивачу пенсії обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.04.2019 року з врахуванням проведених виплат, колегія суддів враховує наступне.
Положення частини 3 статті 59 Закону № 796-XII щодо визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчислені пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25.04.2019 року поширюються на всі категорії військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Отже, позивач має право на перерахунок пенсії у розмірі згідно ч. 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни № 796-ХІІ з 25.04.2019 року.
Судом встановлено, що позивачу, на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 року № 543 "Про внесення змін до деяких Постанов Кабінету Міністрів України", проведено перерахунок пенсії позивачу із 01.07.2019 року.
Таким чином, з урахуванням встановленого судом факту перерахунку позивачу пенсії, його право на отримання пенсійних виплат у розмірі передбаченому ч. 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни № 796-ХІІ починаючи із 01.07.2019 року не вважається порушеним, а тому підтримує позицію суду першої інстанції в даному випадку, що позовні вимоги про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, підлягають задоволенню лише за період із 25.04.2019 року по 30.06.2019 року.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення №96120205460 від 02.07.2019 року Головного УПФ України в Хмельницькій області, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що до його компетенції не належить підміна органу державної влади та перебирання повноважень щодо вирішення питань, які законодавством не віднесені до компетенції цього органу державної влади. В даному випадку, відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення" розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється виключно органами Пенсійного фонду України. 
Крім того, задовольняючи вимогу позивача щодо звернення до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції діяв обгрунтовано, з дотриманням вимог статті 244 КАС України та пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України.
За результатом апеляційного розгляду колегія суддів приходитьдо висновку, що дії відповідача, як суб"єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, що виникли між сторнами не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак, погоджується в позицією суду першої інстанції про обгрунтованність позовних вимог позивача які задоволено судом.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
В частині відмовлених позовних вимог, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року сторонами не оскаржено.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Іваненко Т.В.    Граб Л.С.