Ухвала 
 
16 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 201/16055/14-ц
провадження № 61-6216 ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу приватного підприємства «Агро-ФТ» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» до приватного підприємства «Агро-ФТ», товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ват», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ «АБ «Радабанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ПП «Агро-ФТ», ТОВ «Агро Ват», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «АБ «Радабанк» 1 423 493,08 грн заборгованості за кредитним договором.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ПАТ «АБ «Радабанк» задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ПП «Агро-ФТ», ТОВ «Агро Ват» на користь ПАТ «АБ «Радабанк» заборгованість за кредитним договором від 26 березня               2013 року №33.13/11Г/0 у загальному розмірі 1 423 493,08 грн, яка складається з: простроченої, станом на 01 жовтня 2014 року, заборгованості за кредитом у розмірі 1 000 000,00 грн; простроченої заборгованості по процентах за період з 25 липня 2014 року по 24 листопада 2014 року у розмірі 372 561,73 грн та заборгованості за пенею нарахованої на тіло кредиту за період з 01 жовтня 2014 року по 10 грудня 2014 року у розмірі 50 931,35 грн. 
Стягнуто солідарно з ПП «Агро-ФТ», ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Радабанк» заборгованість за кредитним договором від 26 березня                   2013 року №33.13/11Г/0 у загальному розмірі 1 423 493,08 грн.
Стягнуто солідарно з ПП «Агро-ФТ», ОСОБА_2 на користь ПАТ «АБ «Радабанк» заборгованість за кредитним договором від 26 березня              2013 року №33.13/11Г/0 у загальному розмірі 1 423 493,08 грн. 
Стягнуто солідарно з ПП «Агро-ФТ», ОСОБА_3 на користь ПАТ «АБ «Радабанк» заборгованість за кредитним договором від 26 березня            2013 року №33.13/11Г/0 у загальному розмірі 1 423 493,08 грн. 
У квітні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга                   ПП «Агро-ФТ» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2020 року у вказаній вище справі.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
За таких обставин перевірка оформлення касаційної скарги ПП «Агро-ФТ» щодо додержанням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону № 460-ІХ.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої               статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Посилаючись на частину другу статті 389 ЦПК України як на підставу оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2020 року, заявник не конкретизує пункт (пункти) частини другої статті 392 ЦПК України, що позбавляє суд касаційної інстанції зробити висновок про підстави, на яких подається касаційна скарга.
Крім того, у порушення пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України заявник не оскаржуючи рішення суду першої інстанції у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2020 року, в тому числі з підстав порушення цим судом правил юрисдикції, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, що не відповідає повноваженням Верховного Суду згідно із статтею 409 ЦПК України.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, уточнити вимоги касаційної скарги та викласти їх відповідно до повноважень суду касаційної інстанції визначених статтею 409 ЦПК України. Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX              (далі - Закон № 540-IX).
Відповідно до положень підпункту 3 пункту 12 розділу XII«Прикінцевих положень» вказаного ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 185, 393 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України та Законом № 540-IX, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу приватного підприємства «Агро-ФТ» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     О. В. Білоконь