Ухвала 
05 березня 2020 року
м. Київ
справа № 510/1984/15-ц
провадження № 61-4021ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року в справі за  позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
27 лютого 2020 року представник  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року.
На підставі касаційної скарги не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. 
Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржена постанова прийнята Одеським апеляційним судом 03 грудня 2019 року. Повний текст постанови виготовлено судом 23 грудня 2019 року. Касаційна скарга подана представником  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду 27 лютого 2020 року. Тобто з пропуском строку, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 22 січня 
2020 року. 
До касаційної скарги представником  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року. 
Заява мотивована тим, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано представником заявника через засоби поштового зв`язку 28 січня 2020 року. На підтвердження вказаного заявником додано копію заяви 
від 23 грудня 2019 року представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про направлення судового рішення, копію супровідного листа від 24 січня 
2020 року № 529, направленого Ренійським районним судом Одеської області ОСОБА_2., та копію конверта за штрихкодовим ідентифікатором 
№ 6880303578783.
З огляду на зазначене,  ОСОБА_1 не надано суду належного і допустимого доказу, який свідчить про недотримання апеляційним судом вимог частини п`ятої статті 272 ЦПК України, а саме не направлення копії судового рішення протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Тому, суд не може оцінювати надані заявником докази про отримання представником  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 повного тексту оскаржуваного рішення за її письмовою заявою до суду належним та допустимим доказом, який свідчить про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Отже, заявнику необхідно надати належні та допустимі докази на підтвердження поважності причин пропуску строку, зокрема щодо недотримання апеляційним судом вимог частини п`ятої статті 272 ЦПК України, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2  підставою касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:  якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Враховуючи те, що Верховним Судом вже неодноразово були висловлені висновки щодо вирішення спорів у правовідносинах спадкування, з яких виник спір між сторонами у даній справі, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 без руху для уточнення заявником підстав касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення ОСОБА_1 до суду першої інстанції із зустрічними позовними вимогами - 08 червня 2017 року) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 600,00 грн.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.
Враховуючи викладене, судовий збір за подання касаційної скарги становить  1 367,34 грн ((68367,00 грн х 1 %)х 200 %). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК 
у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, 
якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліку.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                  В. П. Курило