ПОСТАНОВА
Іменем України

14 травня 2020 року 
Київ
справа №348/1290/17
адміністративне провадження №К/9901/1803/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 

розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №348/1290/17          
за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито    
за касаційною скаргою Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2017 (прийняту у складі головуючого судді - Гураша М.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Глушка І.В., суддів - Большакової О.О., Макарика В.Я.), 
у с т а н о в и в :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          21 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, у якому просив:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо застосування обмеження заробітної плати коефіцієнтом 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум при обчисленні пенсії; 
- зобов`язати відповідача здійснити з 03.03.2000 перерахунок його пенсії, знявши обмеження коефіцієнту заробітної плати 5,6 за період з 24.10.1991 по 01.06.1994, виплатити недоотримані суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин. 
2.          Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання зняти коефіцієнт обмеження 5,6 - залишено без розгляду за період з 03.03.2000 по 20.12.2016.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3.          11 вересня 2017 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області вирішив:
Позов ОСОБА_1 до  Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області  про визнання неправомірними дій Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та зобов`язання зняти коефіцієнт обмеження 5,6  - задоволити.
Визнати неправомірними дії  Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області  щодо нарахування пенсії з обмеженням заробітної плати ОСОБА_1 коефіцієнтом 5,6 за період з 24.10.1991 р. по 01.06.1994 р.
Зобов`язати Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зняти обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати за період роботи з 24.10.1991 року по 01.06.1994 року у Виробничому об`єднанні «Тюменьнефтегаз» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» при обчисленні пенсії ОСОБА_1 та здійснити перерахунок його пенсії починаючи з 20.12.2016 р. з врахуванням повного заробітку, а також дорахувати, виплатити недоплачені ОСОБА_1 суми пенсії та виплачувати йому пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.
4.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на час отримання позивачем заробітної плати в період  з 24.10.1991 р. по 01.06.1994 р.  обмежень максимальної величини заробітної плати не існувало, оскільки таке обмеження встановлено лише 13.07.1998 року Постановою КМУ №1064 «Про встановлення максимальної величини, фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів».
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          23 листопада 2017 року Львівський апеляційний адміністративний суд вирішив:
Апеляційну скаргу Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2017 року у справі № 348/1290/17 - без змін.                      
6.          Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
7.          14 грудня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області. 
У касаційній скарзі скаржник просить постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. Скаржник зазначає, що порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії в солідарній системі врегульовано у статті 40 Закону № 1058-ІV. Абзацом першим частини першої цієї статті передбачено врахування для обчислення пенсії не лише заробітної плати, а й іншого доходу за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Тобто, при цьому законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 1 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень. Єдиний виняток із цього правила встановлювався в абзаці третьому частини першої статті 40 Закону № 1058- ІV, який передбачав допустимість за вибором особи, яка звернулася за пенсією, виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періоду до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Згідно із частиною 2 статті 41 вищезазначеного Закону суми виплат (доходу),  отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які  відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої.
Обмеження максимальної величини заробітної плати були встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.1998 року № 1064 «Про встановлення максимальної величини фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів.  
8.          21 грудня 2017 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.  
9.          Ухвалою Верховного Суду від 02 січня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року. 
10.          На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 03.07.2019 №885/0/78-19, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11.           ОСОБА_1 перебуває на обліку в Надвірнянському об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. 
У період з 24.10.1991 (наказ № 158-к від 23.10.1991) по 01.06.1994 (наказ № 111-к від 02.06.1994) позивач працював на посаді бурильщика у Виробничому об`єднанні «Тюменьнефтегаз» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» вахтово-експедиційним методом, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці та копією архівної довідки, виданої філією «Муравленковскнефть» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» в складі ВАТ «Газпромнефть-ННГ» від 08.11.2010 № 01/05-17/24046.
Весь стаж роботи на вищевказаному підприємстві підтверджується відповідними записами у трудовій книжці з посиланням на  дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення та записом про місцезнаходження підприємства, на якому він виконував роботи (а.с. 7-9).
Із довідки, виданої ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» від 08.11.2010 за № 01/05-17/24046 слідує, що позивач дійсно працював вахтово-експедиційним методом у Виробничому об`єднанні «Тюменьнефтегаз» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» на посаді бурильщика в період з 24.10.1991 по 01.06.1994. Заробітна плата нараховувалась з врахуванням районного коефіцієнта 1,7 і північних надбавок. Відрахування в Пенсійний фонд здійснювались згідно встановлених норм (а.с.13).
З наданої копії розрахунку заробітку для обчислення пенсії слідує, що відповідачем встановлено обмеження заробітної плати за період роботи позивача з 24.10.1991 по 01.06.1994 при обчисленні пенсії коефіцієнтом 5,6 (а.с.14).
На звернення позивача щодо перерахунку пенсії з урахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки та без обмеження заробітку у 5,6 розміру заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум, Надвірнянським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом від 02.06.2017 № 225/К-15 у такому перерахунку відмовлено.
Позивач, вважаючи відмову Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо проведення перерахунку пенсії неправомірною, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
ІІІ.  ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
13.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.   
Згідно з частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV)для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до статті 41 Закону №1058-ІV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:
1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;
2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;
3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.
Задовольняючи позов, суди виходили з того, що на час отримання позивачем заробітної плати в період  з 24.10.1991 р. по 01.06.1994 р.  обмежень максимальної величини заробітної плати не існувало, оскільки таке обмеження встановлено лише 13.07.1998 року Постановою Кабінету Міністрів України №1064 «Про встановлення максимальної величини, фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів». 
Проте вказаний висновок судів та посилання позивача в позові на зазначену постанову Кабінету Міністрів України є помилковими, оскільки обмеження сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", показником 5,6 застосовується саме до заробітних плат, які отримувались до встановлення такого обмеження (до 01.07.1998), тобто в даному випадку до виплат, які отримував позивач в період з 24.10.1991 р. по 01.06.1994 р.  
За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.
14.          Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.  
15.          Згідно частин 1-3 статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
16.          Враховуючи вищевикладене, а також встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи, Суд вважає, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити.  
2.          Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі №348/1290/17 скасувати.
3.          Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко 
                                                                                                    Л. В. Тацій