Справа № 159/7123/19 	Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С. Л. 	
Провадження № 22-ц/802/520/20  Категорія: 36 	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
04 червня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
з участю секретаря судового засідання - Лимаря Р. С.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Підприємства теплових мереж «Ковельтепло», третя особа Ковельська міська рада, про зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року,
                                        
                                        В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом.
Покликалась на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , яка підключена до мережі централізованого опалення. Послуги з централізованого опалення вказаної квартири надаються відповідачем по справі Підприємством теплових мереж «Ковельтепло» (далі – ПТМ «Ковельтепло»).
Позивач також вказувала, що послуги з централізованого опалення її квартири, які надає ПТМ «Ковельтепло», не є якісними, а тому вона бажає відключити квартиру від мережі централізованого теплопостачання із влаштуванням системи індивідуального опалення. З цього приводу вона неодноразово зверталась до відповідача із відповідними заявами про розробку технічних умов та робочого проекту такого відключення, проте, отримала відмову на вчинення таких дій з посиланням на заборону відключення від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир.
Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_2 просила суд зобов`язати відповідача ПТМ «Ковельтепло» за її кошти видати технічні умови для розробки робочого проекту відключення квартири АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення і облаштування у квартирі автономної індивідуальної системи теплопостачання, або розробити такий проект.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій покликаючись на невірну оцінку судом зібраних доказів та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову не відповідають дійсним обставинам справи і вимогам закону, оскільки судом не враховано тієї обставини, що вона як власник квартири у багатоквартирному будинку вправі самостійно приймати рішення на відключення належної їй квартири від мережі централізованого опалення, а тому дії відповідача є протиправними та незаконними. Тому вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив їй у задоволенні позову.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ПТМ «Ковельтепло», вважаючи оскаржуване рішення правильним по суту і справедливим, просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством передбачена правова процедура відокремлення (відключення) від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремих квартир, яка позивачем ОСОБА_2 не дотримана, а тому заявлені нею вимоги не ґрунтуються на передбаченому законом чи договором обов`язку відповідача їх виконувати. У зв`язку з чим позивач не вправі вимагати від відповідача видати їй технічні умови для розробки робочого проекту відключення її квартири від мережі централізованого опалення і облаштування у цій квартирі автономної індивідуальної системи опалення.
Такий висновок суду є правильний. 
Встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , яка підключена до мережі централізованого опалення, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 жовтня 2018 року (а.с.7). 
Відповідач по справі ПТМ «Ковельтепло» є постачальником послуг з централізованого опалення квартири позивача.
Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 , з метою встановлення індивідуального опалення у власній квартирі, неодноразово зверталася до відповідача ПТМ «Ковельтепло» з приводу видачі їй технічних умов для розробки проекту відключення її квартири від мережі централізованого опалення, а саме відключення приладів опалення в кухні та кімнатах квартири шляхом перекриття і опломбування кранів перед приладами опалення. Однак, у цьому їй було відмовлено з посиланням на Постанову КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання від 22 листопада 2005 року № 4, та роз`яснено, що встановлення автономного опалення можливе лише в усіх квартирах багатоповерхового будинку за ініціативою та згодою всіх споживачів будинку, а також у разі якщо технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання міста (а.с.8-25, 28-30).
Відповідно до ст. ст. 41, 42 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. 
Права споживачів захищає держава.
Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 
Власність зобов`язує.
Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, за якими у житло, в якому проживає позивач та власником якого вона є, надаються житлово-комунальні послуги централізованого опалення квартири, нарахування плати за які здійснює ПТМ «Ковельтепло».
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 7 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. 
У багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. 
Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 внесено зміни до Порядку від 22 листопада 2005 року № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.
Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком від 22 листопада 2005 року № 4 процедури.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15 та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 683/2223/17. 
Як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 не розпочинала процедуру відключення квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води за попереднім «Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, 
Відключення квартири позивача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води на даний час можливе з дотриманням «Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води» (далі – «Порядок»), затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169.
Згідно п. п. 1, 2 розділу І вказаного Порядку, він визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Дія цього Порядку поширюється на споживачів, виконавців комунальної послуги з постачання теплової енергії, виконавців комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, операторів зовнішніх інженерних мереж, органи місцевого самоврядування.»
Згідно з п. 4 розділу І, п. п. 1, 3-7, 10 розділу ІІІ вказаного Порядку, орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі - Комісія) згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Комісія є консультативно-дорадчим органом органу місцевого самоврядування, основним завданням якого є розгляд питань щодо відключення споживачів від ЦО та/або ГВП.
Власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.
Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.
Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії.
Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника.
Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів.
Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.
За потреби, власник забезпечує виготовлення проекту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил. 
Для виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством передбачена правова процедура відокремлення (відключення) від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремих квартир у багатоквартирному будинку, й отримання їх власниками технічних умов, виготовлення проекту, є одними з етапів цієї процедури, для реалізації якої законодавством встановлені правові передумови.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, на думку колегії суддів, позивач ОСОБА_2 всупереч ст. 81 ЦПК України, не довела та не надала належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що дії відповідача ПТМ «Ковельтепло» щодо невидачі їй технічних умов для розробки робочого проекту відключення  її квартири від мережі централізованого опалення і облаштування у ній автономної індивідуальної системи теплопостачання, є протиправними та незаконними, на що вона посилалася як на підставу своїх позовних вимог, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність заявленого ОСОБА_2 позову і відмовив у його задоволенні.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення відповідає вимогам закону.
Наведені  позивачем ОСОБА_2 в апеляційній скарзі доводи щодо невідповідності рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення ним норм матеріального права, не спростовують вірних висновків суду, а є її власним суб`єктивним тлумаченням норм права та обставин справи і не впливають на законність оскаржуваного рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
                                    
                                    У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: