ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/9044/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Шальєвої В.А., Білак С.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 (суддя першої інстанції Юрков Е.О.)  в адміністративній справі №160/9044/19 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології"  до  Київської міської митниці ДФС  про скасування рішення,- 

ВСТАНОВИВ:
ТОВ Інженерні Світлотехнічні Технології звернулось з позовом до Київської міської митниці ДФС  про визнання протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів: № UА100000/2019/000258/2 від 06.08.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UА100030/2019/00363; № UА100000/2019/100109/2 від 27.08.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товару № UА100030/2019/00388.
Позиція викладена у позові обґрунтована тим, що оскаржуваними рішеннями Київської міської митниці ДФС було скориговано митну вартість товарів в сторону, яка вплинула на збільшення на 696 263,45 грн. відповідних платежів, що нараховуються за митною вартістю, в т.ч. на збільшення ПДВ на 560 733,90 грн., на збільшення ввізного мита на 135 529,55 грн. Позивач вважає рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, оскільки вони не відповідають вимогам п.2 та п.4 ч.2 ст.55 Митного кодексу України. Зауважено, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару були надані всі необхідні додаткові документи. Також, на думку суб`єкта господарювання, відповідач не обґрунтував неможливість застосування певних другорядних методів і не конкретизував підстави незастосування цих методів, а лише перелічив їх, хоча й з посиланням на відсутність вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами. Крім того, наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, на думку позивача, не може бути достатнім для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. А тому, позивач вважає, що подані ним документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 року  позов ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» до Київської міської митниці ДФС про скасування рішення – задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів: № UА100000/2019/000258/2 від 06.08.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UА100030/2019/00363; № UА100000/2019/100109/2 від 27.08.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товару № UА100030/2019/00388.
          На рішення суду першої інстанції від Київської міської митниці ДФС надійшла апеляційна скарга, в якій апелянт зазначає про відсутність у позивача документів, які дійсно могли б підтвердити здійснення розрахунків між сторонами за придбаний товар, а саме: в інвойсах не зазначено умови (термін) оплати за товар; до ціни товару відповідно до пункту 3.7 контракту не включено витрати на транспортування та страхування товарів до названого пункту призначення; декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки DAP витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару; не подано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення 100% попередньої оплати за товар.
За результатом апеляційного перегляду справи апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким відмовити у задоволені позову.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Представником відповідача заявлено клопотання про заміну первісного відповідача Київської міської митниці ДФС правонаступником – Київською митницею Держмитслужби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 прийнято реорганізувати територіальні органи Державної фіскальної служби України шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби України.
Даною постановою також створено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби України, зокрема, Київську митницю Держмитслужби.
Наказом Київської митниці Держмитслужби від 06.12.2019 № 7 розпочато діяльність структурних підрозділів Київської митниці Держмитслужби (митні пости).
Таким чином, з 08.12.2019 розпочала свою діяльність як юридична особа публічного права Київська митниця Держмитслужби.
Статтею  52 КАС України встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Зважаючи на викладене, наявні правові підстави для здійснення заміни  відповідача Київської  міської митниці ДФС правонаступником – Київською митницею Держмитслужби.
Заслухавши суддю-доповідача по справі,  перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає   задоволенню, з наступних підстав.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що 19 липня 2018 року між ТОВ Інженерні Світлотехнічні Технології (Покупець) та іноземною компанією SMART GRACE INDUSTRIAL LIMITED (Flat В, 18/F, Success Commercial Building, 245-251 Hennessy road, Wanchai, Hong Kong,  (Постачальник) укладено зовнішньоекономічний Договір поставки №401.
За умовами даного Договору поставки:
п.2.1 - Покупець замовляє, а Постачальник постачає товар на умовах цього Договору.
п.2.2 - Назва товару, кількість і ціна зазначаються у рахунках на кожну партію товару відповідно.
п.3.1 - Загальна сума Договору складається з суми усіх рахунків за цим Договором.
п.3.3 - Валютами платежу за цим Договором є долар США і/або Євро.
п.3.5 - Товар, який придбано Покупцем згідно з Договором передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного Договору.
п.3.6 - Оплата товару Покупцем за Договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця.
п.3.7 - В ціну товару включені вартість тари та упаковки.
п.4.1 - Поставка товару має здійснюватись партіями, які узгоджуються Покупцем на умовах DAP-Дніпро (Incoterms 2010).
п.4.2 - Умови поставки можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у рахунках-фактурах на відповідну партію товару.
п.4.3 - Вантажовідправником за дійсним договором може виступати третя сторона.
В даному Договірі поставки, сторони передбачили можливість визначення умов поставки за згодою сторін в інвойсах на кожну партію товару відповідно, і виконуючи умови зовнішньоекономічного Договору поставки, змістом документів, поданих разом з електронними митними деклараціями, підтвердили свою згоду на поставку Товару на умовах DАР-Дніпро.
У серпні 2019 року згідно до умов Договору поставки №401 та на підставі супровідних документів, на умовах поставки DАР-Дніпро, Постачальник здійснив на адресу Позивача поставку Товару торговельної марки Lezard, Lexman (країни виробництва-TR (Турецька Республіка)), на суму 50 800,22 USD (доларів США) загальною вагою брутто 20 950,00 кг., які Позивач подав Відповідачу разом з митною декларацією №UA100030/2019/406797 від 05.08.2019року з метою здійснення митного оформлення товару, а саме:
- товар №1 - апаратура для приєднання до електричних кіл, торговельна марка Lezard, Up, країна походження Туреччина, код товару 8536699090;
- товар №2 - апаратура для комутації електричних кіл, торговельна марка Lezard, Lexman, країна походження Туреччина, код товару 8536508000;
- товар №3 - апаратура для приєднання до електричних кіл, торговельна марка Lezard, країна походження Туреччина, код товару 8536691000;
- товар №4 - ізольовані електричні провідники, торговельна марка Lezard, країна походження Туреччина, код товару 8544429098.
Крім того, у серпні 2019 року на підставі умов Договору поставки №401 та на підставі супровідних документів, на умовах поставки РАР-Дніпро, Постачальник здійснив на адресу Позивача поставку Товару торговельної марки Lezard, Lexman, Up (країни виробництва-TR (Турецька Республіка) та CN (Китайська Народна Республіка), на суму 50 679,43 USD (доларів США) загальною вагою брутто 20 374,20,00 кг., які Позивач подав  разом з електронною митною декларацією №UA100030/2019/407972 від 27.08.2019 з метою здійснення митного оформлення товару, а саме:
- товар №1 - апаратура для приєднання до електричних кіл, торговельна марка Lezard, 1"р, країна походження Туреччина, код товару 8536699090;
- товар №2 - апаратура для приєднання до електричних кіл, торговельна марка Lezard. країна походження Китай, код товару 8536699090;
- товар №3 - апаратура для комутації електричних кіл, торговельна марка Lezard, Up, країна походження Туреччина, код товару 8536508000;
- товар №4 - апаратура для приєднання до електричних кіл, торговельна марка Lezard, Vp. країна походження Туреччина, код товару 8536691000;
- товар №5 - ізольовані електричні провідники, торговельна марка Lezard, країна походження Туреччина, код товару 8544429098.
Відповідно до наведених ЕМД вартість товару визначена декларантом (Позивачем) за основним методом - а саме, за ціною, що передбачена Договором поставки.
На підтвердження  заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з кожною із зазначених декларацій позивачем надано митному органу документи, що перелічені у графі 44 кожної з ВМД і посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування.
Відповідно до ЕМД №UA100030/2019/406797 від 05.08.2019року позивач подав до митного органу: 
- декларацію митної вартості за №677, номер якої наведено у гр.7 ЕМД;
- рахунок-проформу Proforma-Invoice №436930-31-32-33 від 18.07.2019 року(код документу 0325);
- рахунок-фактуру Invoice №436930-31-32-33 від 18.07.2019 року(код документу 0380);
- автотранспортну накладну №000588 від 31.07.2019 року(код документу 0730);
- документ про походження товару Invoice №436930-31-32-33 від 18.07.2019 року(код документу 0862);
- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок експерта №ГО-1784 від 05.08.2019року Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016);
- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість - зокрема, пропозиція Commercial offer б/н від 16.07.2019 року(код документу 3022);
- договір поставки №401 від 19.07.2018року (код документу 4100);
- інші некласифіковані документи (код документу 9000), - зокрема: лист від 05.08.2019року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.
Відповідно до ЕМД №UA100030/2019/407972 від 27.08.2019року позивач подав до митного органу:
- декларацію митної вартості за №739, номер якої наведено у гр.7 ЕМД;
- рахунок-проформу Proforma-Invoice №436934-35-36-37-38-39-40 від 19.08.2019року (код документу 0325);
- рахунок-фактуру Invoice №436934-35-36-37-38-39-40 від 19.08.2019 року(код документу 0380);
- автотранспортну накладну INTERNATIONAL BILL OF LADING №0606 від 20.08.2019 року(код документу 0730);
- документ про походження товару Invoice №436934-35-36-37-38-39-40 від 19.08.2019року (код документу 0862);
- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок експерта №ГО-1938 від 27.08.2019року Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016);
- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість - зокрема, пропозиція Commercial offer №W/N від 15.08.2019 року(код документу 3022);
- договір поставки №401 від 19.07.2018року (код документу 4100);
- інші некласифіковані документи (код документу 9000), - зокрема: лист від 27.08.2019року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.
За результатами перевірки митної декларації  відповідач пропонував позивачу  надати додаткові документи оскільки документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 
- виписку з бухгалтерської документації;
- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 
-  каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 
- копію митної декларації країни відправлення.
Позивачем не було надано додаткових документів.
Перевіривши подані документи, відповідачем було встановлено наявність розбіжностей, а тому відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 52, п. 1 та 2 ч. 5 ст. 54, ч. 6 ст. 54, ч. 2 ст. 58 та ч. 10 ст. 58 МК України органом доходів і зборів відмовлено у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю та прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів: № UА100000/2019/000258/2 від 06.08.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UА100030/2019/00363; № UА100000/2019/100109/2 від 27.08.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товару № UА100030/2019/00388.
Так у рішенні № UА100000/2019/000258/2 від 06.08.2019 року  вказано:
1) в рахунку-проформі від 18.07.2019 №436930-31-32-33 зазначено умови оплати за товари як « 100% prepayment)) (100% попередня оплата), а в інвойсі від 18.07.2019 №436930-31-32-33 та в контракті від 19.07.2018 №401 не зазначено умови (терміни) оплати за товар;
2) до митного оформлення відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 МКУ не подано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення 100% попередньої оплати за товар, зазначеної в рахунку-проформі від 18.07.2019 №436930-31-32-33 як умову поставки товару;
3) відповідно до пункту 3.7 контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до пункту 4.1 контракту товар поставляється на умовах DAP-Дніпро (умови поставки DAP означають, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення та покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення) -до ціни товару відповідно до пункту 3.7 контракту не включено на умовах поставки DAP витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення;
4) відповідно до пункту 5.1 контракту від 19.07.2018 №401 товар повинен мати належне маркування, тоді як пунктом 3.7 контракту від 19.07.2018 №401 передбачено, що в ціну товару включені вартість тари та упаковки - відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні;
5) декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 МКУ банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення 100% попередньої оплати за товар;
6) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки DAP витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням товару в місце призначення, та вартості маркування.
Товари було випущено у вільний обіг за електронною митною декларацією від 06.08.2019 року №UA100030/2019/406895 на підставі частини 7 статті 55 Кодексу шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Кодексу.
У рішенні № UА100000/2019/100109/2 від 27.08.2019 року  вказано:
1) в інвойсі від 19.08.2019року № 436934-35-36-37-38-39-40 та контракті від 19.07.2018року № 401 не зазначено умови оплати за товар;
2) відповідно до пункту 3.7 контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до пункту 4.1 контракту товар поставляється на умовах DAP-Дніпро (умови поставки DAP означають, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення та покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення) - до ціни товару відповідно до пункту 3.7 контракту не включено на умовах поставки DAP витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення;
3) відповідно до пункту 5.1 контракту від 19.07.2018 № 401 товар повинен мати належне маркування, тоді як пунктом 3.7 контракту від 19.07.2018 № 401 передбачено, що в ціну товару включені вартість тари та упаковки - відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні;
4) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки DАР витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням товару в місце призначення, та вартості маркування.
          Товари випущено у вільний обіг за електронною митною декларацією від 27.08.2019 року №UA100030/2019/408035 на підставі частини 7 статті 55 Кодексу шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Кодексу.
Позиція позивача обумовлена тим, що подані ним документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості, звернувся із даною позовною заявою до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що під час митного оформлення товару позивачем подано відповідачу повний та достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, а отже визначена позивачем митна вартість товарів відповідає вимогам митного законодавства. В свою чергу, відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або яка підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість визначається самостійно декларантом, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.
У разі, якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).
Згідно із ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Частинами 1, 2 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Разом з цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.
За змістом ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Аналіз наведених норм показав, що обов`язок доведення митної вартості товару покладається на позивача, а митний орган, у випадку наявності сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи, при цьому такі сумніви мають бути обґрунтованими, а дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.
Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність підстав для витребування митним органом додаткових документів для підтвердження митної вартості товару не може обумовлюватись лише формальними обставинами, які цей орган підводить під сумнівність митної вартості, та лише за наявності підстав, визначених чинним законодавством, митний орган повинен витребовувати, а позивач - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати сумніви митниці.
Посилання митного органу на наявність інформації про іншу вартість подібного товару за  іншими митними деклараціями не можуть вважатись обґрунтованими, оскільки у спірному випадку позивач діяв на підставі Контракту, визначених в ньому умов та цін, що підтверджується наданими до митної декларації документами, додатковою угодою та специфікацією до контракту. Відповідні умови контракту належним чином узгоджені між сторонами, тобто випливають із господарської діяльності позивача та його контрагента.
Посилання апелянта на відсутність в інвойсі від 18.07.2019 року та контракті від 19.07.2018 року умов та термінів оплати за товар також не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки діюче законодавство надає право сторонам угоди визначати умови господарських операцій за певною домовленістю у цих операціях, що і було дотримано підприємствами.
Отже, самостійне визначення контролюючим органом ціни товару не може впливати на права та обов`язки сторін Договору за умови їх підтвердження належними документами, таким правом чинним законодавством відповідача не наділено.
У зв`язку із чим, не обґрунтованими є доводи апелянта про те, що відомості про митну вартість товарів були неповними, не конкретизовані, не зазначено, які витрати як складові митної вартості товарів не підтверджені або не включені.
З огляду на викладене, митницею належним чином не обґрунтовано, в чому полягає розбіжність у поданих документах та як це впливає на числові значення показників митної вартості або яких відомостей не містять ці документи та які саме документи необхідно надати для їх підтвердження.  
Разом з цим, апеляційний суд враховує, що надані позивачем до митного оформлення документи передбачені умовами зовнішньоекономічного договору, за цими матеріалами вбачаються вартісні та кількісні характеристики товару, тобто відображають ціну, визначену підприємством у вигляді його митної вартості.
При цьому, відомості у цих матеріалах не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать про те, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.
У зв`язку із цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем не обґрунтовано ті обставини, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у тому числі причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено за ціною договору та які призвели до виникнення у митного органу сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів.
Колегія суддів вважає, що встановлення в судому порядку необґрунтованості коригування митної вартості товару та відмови у його митному оформленні в силу приписів норм митного законодавства є беззаперечною підставою для скасування рішення, що прийняте на підставі неправомірних висновків митного органу.
Враховуючи викладене, оскільки відповідачем необґрунтовано не враховано документи, за якими декларантом заявляється митна вартість, коригування митної вартості проведено не у відповідності до норм митного законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено підстави для скасування оспорюваного рішення митниці.
Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.
Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 року в адміністративній справі №160/9044/19 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови виготовлено 31.03.2020 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак