ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи № 495/2068/14-ц
Апеляційне провадження № 22-ц/813/2390/20
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Сороколет Ю.С., 
учасники справи:
заявник - виконавчий комітет Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області,
представник заявника - Сердюк Т.А.,
заінтересована особа - реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного навчального закладу «Старокозацький професійний аграрний ліцей», яке не брало участі у справі, на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 червня 2014 року, постановлене під головуванням судді Шевчук Ю.В., 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність
У березні 2014 року виконавчий комітет Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ( далі - виконком сільради) звернувся до суду з уточненою в подальшому заявою про визнання майна безхазяйним та передачу його у комунальну власність Старокозацької сільради, визначивши заінтересованою особою реєстраційну службу Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.
Заява обґрунтована тим, що на початку 2008 року Старокозацькою сільрадою виявлено безхазяйне нерухоме майно у вигляді трьохповерхової будівлі за адресою: вул.Комсомольська, №5, с.Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області.
Посилаючись на вказані обставини заявник просив задовольнити заяву на підставі ст.335 ЦК України (а.с.1-3,31).
Заява розглянута за відсутності учасників судового процесу.

Зміст  судового рішення суду першої інстанції 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 червня 2014 року заява задоволена.
Визнано трьохповерхову будівлю, що розташована за адресою: вул. Комсомольська, №5 с.Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області безхазяйним майном.
Передано у комунальну власність Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області безхазяйне нерухоме майно - трьохповерхову будівлю, що розташована за адресою: вул. Комсомольська, №5 с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.33-34).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі Державний навчальний заклад «Старокозацький професійний аграрний ліцей» (далі-ДНЗ«Старокозацький професійний аграрний ліцей», ліцей), яке не брало участі у справі вважає, що рішення суду порушує його право власності на спірне майно, просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи. 
Зокрема, апелянт зазначив, що:
- згідно запиту, який подано до Фонду державного майна, отримана відповідь, що нерухоме майно за адресою: вул.Шкільна (раніше Комсомольська), №5 в с.Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області є державним майном та перебуває на балансі ДНЗ «Старокозацький професійний аграрний ліцей»;
- спірна будівля не є безхазяйним майном і належить державі на праві власності, яке виникло до набрання чинності Закону України від 01 липня 2004 року №1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952). Оскільки зазначені обставини вже існували на час прийняття оскаржуваного рішення, об'єкт нерухомого майна не міг бути взятий на облік як безхазяйний ( а.с.43-47).
У відзиві  на апеляційну скаргу Старокозацька сільська рада просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що:
- взяте безхазяйне майно та його передача у комунальну власність відбулася з дотриманням всіх вимог чинного на той момент законодавства України;
- надані апелянтом документи про державну реєстрацію права державної власності та права оперативного управління не підтверджують факту виникнення права власності у апелянта на момент ухвалення рішення суду від 19 червня 2014 року, оскільки зазначена реєстрація права власності відбулася лише в липні 2019 року, що є грубим порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому що державний реєстратор не перевірив оспорюваний об'єкт нерухомого майна на предмет наявності вищевказаної триповерхової будівлі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрації права власності на об'єкт за територіальною громадою, що підтверджується відповідним витягом;
- апелянт не надав жодних доказів про реєстрацію відомостей щодо вказаного нерухомого майна в Єдиному реєстрі об'єктів державної власності станом на момент ухвалення рішення від 19 червня 2014 року, що могло б підтвердити факт належності вказаної будівлі апелянту на той час;
- згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вказане нерухоме майно зареєстровано у комунальної власності територіальної громади Старокозацької сільської ради 01 жовтня 2014 року (а.с.189-193).
Учасники судового процесу в судове засідання, призначене на 02 червня 2020 року, не з'явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи у зв'язку з карантином та бажанням прийняти участь у її розгляді особисто не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення  суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Задовольняючи заяву Виконавчого комітету Старокозацької сільської ради про передачу майна у комунальну власність, суд першої інстанції виходив з того, що власник майна відсутній, що заявник дотримався при зверненні до суду передбаченої законом процедури визнання майна безхазяйним.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду. 
Питання про набуття права власності на безхазяйну річ регламентовано ст.335 ЦК України. 
Так, ч.1 цієї статті передбачено, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.
При цьому, ч.2ст.335 ЦК України передбачено, що безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.
В пункті 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз'яснено, що враховуючи положення ст.ст.335 і 334 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. 
Як вбачається з матеріалів справи, на початку 2008 року Старокозацькою сільською радою виявлено безхазяйне нерухоме майно, а саме: трьохповерхова будівля, по вул. Комсомольська, №5, с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області.
Після подання запиту сільською радою стосовно відомостей про власника зазначеного нерухомого майна до Комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» з'ясовано, що інвентаризація і державна реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: с.Старокозаче, вул.Комсомольська №5 не проводилася (а.с.13,15).
05 березня 2012 року Старокозацька сільська рада винесла рішення № 190-УІ про взяття на облік безхазяйного об'єкту на території Старокозацької сільської ради (а.с.14).
13 березня 2012 року на підставі ч. 2 ст.335 ЦК України, сільська рада звернулася з заявою до Комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» як органу, що на той момент здійснював реєстрацію права на нерухоме майно, з проханням взяти на облік зазначене нерухоме майно, як безхазяйне (а.с.15).
Відповідно до п.1.3. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, що затверджено наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року, державна реєстрація прав власності проводилася реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно - територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Після направлення заяви Старокозацькою сільською радою до Комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» було подано оголошення у друкованих засобах масової інформації (випуск №24 від 29 березня 2012 року газети) (а.с.16 ).
Станом на березень 2013 року сплив рік з дня взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, згідно листа Комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» №372 від 06 березня 2014року.
В заяві заявник посилається на те,що вказана будівля є безхазяйною річчю, взята на облік органом, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно, минув один рік з дня взяття нерухомої речі на облік, що є підставою для передачі даного майна у комунальну власність.
Разом з тим, згідно ст. ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст.234 ЦПК України (яка діяла на час розгляду справи), ч.1, п. 7 ч. 2 ст.293 ЦПК України ( яка діє на теперішній час) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність.
Згідно ч.6 ст.294 ЦПК України (ч.6 ст.235 ЦПК України на час розгляду справи) якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з Єдиного державного реєстру об'єктів державної власності вказане нерухоме майно за адресою: вул.Шкільна (раніше Комсомольська), №5 в с.Старокозаче Білгород - Дністровського району, Одеської області є державним майном та перебуває на балансі ДНЗ «Старокозацький професійний аграрний ліцей» (а.с.50).
Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на час розгляду справи в суді першої інстанції Державний навчальний заклад «Старокозацький професійний аграрний ліцей» був власником нежитлової будівлі, що розташована за адресою: вул. Шкільна (раніше Комсомольська), №5 в с.Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області.
У встановленому законом порядку, право власності Державного навчального закладу «Старокозацький професійний аграрний ліцей» на вказане нерухоме майно не оспорено й не визнано недійсним.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що між виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради та ДНЗ «Старокозацький професійний аграрний ліцей» виник спір про право, який має вирішуватися в порядку позовного провадження.
З огляду на викладене, суд першої інстанції уваги не звернув, належним чином не з'ясував належність права власності на спірне нерухоме майно, а тому дійшов передчасного висновку про передачу нерухомого майна - нежитлової будівлі, що розташована за вищевказаною адресою у власність територіальної громади Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, як безхазяйної.
Таким чином, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви заявника без розгляду з підстав, передбачених ч. 1ст.377 ЦПК України та роз'яснити виконавчому комітету Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області про його право подати позов на загальних підставах. 
Відповідно до положень ч.ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відтак, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень ч.5 ст.268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.367, 374,377,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного навчального закладу «Старокозацький професійний аграрний ліцей» задовольнити частково.
Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 червня 2014 року скасувати.
Заяву Виконавчого комітету Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, заінтересована особа-реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про визнання майна безхазяйним та передачу у власність територіальної громади, залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 03 червня 2020 року.

Головуючий

Судді: