ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 квітня 2020 року           справа № 360/5408/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року (повний текст складено 21 січня 2020 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/5408/19  (суддя в 1 інстанції - Секірська А.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-          
                                                     В С Т А Н О В И В:  
До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якій позивач просив: визнати дії Рубіжанського ОУПФУ щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.01.2020 протиправними; зобов`язати Рубіжанське ОУПФУ поновити виплату пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 з 01.01.2020 та виплатити недоотримані суми пенсії з 01.01.2020.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач у 2010 році переїхав на постійне місце проживання до м. Рубіжне Луганської області, у зв`язку з чим пенсійну справу передано з УПФУ в Троїцькому районі Луганської області до УПФУ в м. Рубіжне Луганської області. З 2010 року по теперішній час позивач постійно мешкає у м. Рубіжне, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працює лікарем в Рубіжанській ЦМЛ, з заробітної плати утримуються внески до ПФУ. З 2012 року отримує пенсію по інвалідності внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС згідно із постановою КМУ № 1210.
12.12.2019 позивач отримав лист Рубіжанського ОУПФУ від 02.12.2019 № 20925/03.1, яким повідомлено, що з 01.01.2020 пенсію припинено на виконання завдання ПФУ на підставі листа Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28.10.2019 № 23338.4/С-14579.3/1925.1 та листа Уповноваженого з прав людини в Російській Федерації від 30.09.2019 НОМЕР_1 . 
ОСОБА_1 зазначив, що пенсія припиняється виключно згідно правових підстав, визначених Законом, а не на підставі листів. В Російській Федерації та в інших країнах позивач пенсію не отримує. 
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасників СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян держав - учасників цієї Угоди здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Призначення пенсії здійснюється за місцем проживання (стаття 6 Угоди).
Навіть якщо припустити, що позивач не мешкає в Україні, відповідно до статті 7 Угоди при переселенні пенсіонера в межах держав учасниць угоди виплата пенсії по попередньому місцю проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави по новому місцю проживання пенсіонера. Але в РФ немає пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Раніше позивачеві вже припиняли виплату пенсії з приводу мешкання в РФ, проте судовими рішеннями УПФУ в м. Рубіжному було зобов`язано відновити виплату пенсії. 
З посиланням на норми Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Угоди  про гарантії прав громадян держав - учасників СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 360/5408/19 позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано розпорядження Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 03 грудня 2019 року № 33 про припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 01 січня 2020 року; зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити нарахування та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року з виплатою заборгованості, що утворилася з дати припинення виплати пенсії; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з 06.03.1995 по 30.09.1996 управлінням соціального захисту населення Жовтневого району м. Луганська позивачу призначена та виплачувалась пенсія по інвалідності 3 групи.
З 01.10.1996 позивач мешкав у м. Ульяновськ РФ, де отримав паспорт громадянина Російської Федерації, у зв`язку з цим виплата пенсії в Україні здійснювалась по 30.09.1996. З 01.10.1996 ОСОБА_1 почав отримувати пенсії за віком та по інвалідності на території РФ за пенсійною справою, заведеною УСЗН Жовтневого району м. Луганська у 1995 році.
З 01.01.2005 позивач як громадянин РФ також отримував щомісячну грошову виплату як особа з інвалідністю 3 групи і як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС, яка виплачувалась йому як грошова компенсація взамін отримання набору соціальних послуг.
У листопаді 2007 року позивач переїхав до м. Троїцьке Луганської області та з 19.11.2007 працевлаштувався в місцевій лікарні, 11.02.2008 отримав паспорт громадянина України.
Управлінням ПФУ в Троїцькому районі Луганської області за заявою позивача від 02.06.2009 призначено пенсію як особі з інвалідністю 3 групи (протокол від 24.06.2009) з 11.03.2009 як первинну. Таке призначення пенсії як первинне відбулось у зв`язку з тим, що позивач не повідомив про отримання ним пенсії у РФ за пенсійною справою 1995 року, надісланою управлінням УСЗН Жовтневого району м. Луганська на виконання Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. 
З 02.03.2011 пенсію позивачу призначено УПФУ в Троїцькому районі безстроково як особі з інвалідністю 2 групи, захворювання якої пов`язано з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
З 28.10.2010 позивач зареєстрував своє місце проживання у м. Рубіжне Луганської області, з 01.11.2010 працевлаштувався на роботу до ЦМЛ управління охорони здоров`я Рубіжанської міської ради. З 29.10.2010 перебував на обліку в УПтаСЗН Рубіжанської міської ради як отримувач пільг та компенсаційних виплат особі (ЧАЕС) 1 категорії, особі з інвалідністю 3 групи, а з 10.03.2011 - 2 групи. 
З 01.02.2012 за заявою ОСОБА_1 його пенсійну справу було взято на облік управлінням ПФУ в м. Рубіжному, яке продовжило виплату позивачеві пенсії по інвалідності 2 групи ЧАЕС. 
Листом від 05.06.2012 № 11-1388 УПФ РФ в Ленінському районі м. Ульянівськ повідомило УПФУ в м. Рубіжному про те, що позивач з 01.01.2005 є отримувачем щомісячної грошової виплати як особа з інвалідністю 3 групи (каліцтво отримане при виконанні інших обов`язків військової служби, пов`язане з аварією на ЧАЕС) і як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році, у зв`язку з чим розпорядженням УПФУ в м. Рубіжне від 26.07.2012 було призупинено виплату пенсії з 01.07.2012. 
11.09.2012 УПФУ в м. Рубіжному отримало лист УПФ РФ по Ульянівській області від 28.08.2012 № 09/04-5637, яким повідомлено, що ОСОБА_1 з 01.07.2007 на території Ульяновської області РФ отримує державну пенсію по старості, при цьому вказане управління ПФ РФ просило посприяти у витребуванні відомостей про призначення та виплату йому пенсії для виключення одночасного призначення і виплати двох пенсій. 
У зв`язку з отриманням позивачем пенсії за віком у РФ з 01.10.2012 пенсійна справа позивача закрита розпорядженням від 20.09.2012. 
30.07.2014 позивач звернувся до УПФУ в м. Рубіжному з заявою про призначення пенсії по інвалідності як громадянину України, і неодноразово звертався з заявами про поновлення йому з 01.07.2012 раніше призначеної пенсії. 
Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 09.02.2015 та постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.03.2015 у справі № 425/2362/14-а визнано неправомірними дії УПФУ в м. Рубіжному щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.07.2014 без додержання положень Порядку № 22-1, зобов`язано УПФУ в м. Рубіжному розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.07.2014 відповідно до Порядку № 22-1.
Під час розгляду справи № 425/2362/14-а Донецьким апеляційним адміністративним судом також встановлено, що вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.03.2014 у справі № 1-кп/425/7/14 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, та стягнуто на користь УПФУ в м. Рубіжному матеріальну шкоду  в розмірі 117 780,29 грн. Вироком встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наданих ним недостовірних відомостей, а саме - неповідомлення про отримання пенсії в іншій державі, незаконно призначена і виплачена пенсія на території України в розмірі 117 780,29 грн.
Що стосується позиції ОСОБА_1 про те, що він має право на отримання пенсії як в Україні, так і в іншій державі, колегія суддів ДААС у справі № 425/2362/14-а не прийняла до уваги, оскільки відповідно до положень статті 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. 
Відповідно до статті 7 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 при переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера.
Тобто, аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що особа не має права одночасно отримувати дві пенсії в обох державах. 
У квітні 2015 року УПФУ в м. Рубіжному повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 30.07.2014 та розпорядженням № 10 відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії. УПФУ в м. Рубіжному повідомляло позивача про необхідність надання документів, передбачених Порядком № 22-1 та необхідність подання заяви на запит пенсійної справи з РФ. 19.11.2015 позивач звернувся до УПФУ в м. Рубіжному з заявою про поновлення виплати пенсії, яка була заповнена по формі, що затверджена додатком № 2 до Порядку № 22-1. 
Окрім неодноразових звернень до відповідача з заявами про поновлення виплати пенсії з 01.07.2012, позивач у 2015 році звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області, рішенням якого у справі № 425/3580/15 розпорядження УПФУ в м. Рубіжному від 26.07.2012 про призупинення виплати пенсії позивачу з 01.07.2012 та розпорядження від 20.09.2012 про закриття з 01.10.2012 пенсійної справи позивача скасовано та зобов`язано повторно розглянути заяву від 19.11.2015.
На виконання зазначеного судового рішення УПФУ в м. Рубіжному розпорядженням від 14.12.2015 № 32 вказані розпорядження скасовано, заяву ОСОБА_1 від 19.11.2015 повторно розглянуто, і розпорядженням від 29.02.2016 № 11 відмовлено в поновленні виплати пенсії по інвалідності. 
У квітні 2016 року УПФУ в м. Рубіжному отримано відповідь УПФ РФ в Ленінському районі м. Ульянівська про припинення виплат пенсій та інших соціальних виплат з 01.04.2016 у зв`язку зі зверненням позивача за пенсійним забезпеченням на території України.
08.04.2016 УПФУ в м. Рубіжному прийнято розпорядження № 14 «Про поновлення виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 », яким на підставі заяви від 19.11.2015 поновлено виплату пенсії по інвалідності з 01.04.2016 та визнано такими, що втратили чинність розпорядження від 08.12.2015 № 30, від 14.12.2015 № 32, від 29.02.2016 № 11.
Постановою Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 425/1423/16-а залишено без змін постанову ДААС від 09.11.2016 про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування частини рішення, зокрема, в цих судових рішеннях зазначено, що позивач отримував пенсію за віком, інвалідністю та грошові виплати як особа з інвалідністю 3 групи ЧАЕС як громадянин РФ, тобто маючи подвійне громадянство та отримуючи пенсію по інвалідності. Звертаючись до УПФУ в м. Рубіжному з заявою про поновлення виплат пенсії за тим самим видом (інвалідність) від 19.11.2015, не повідомив пенсійний орган про отримання пенсії в іншій державі, а тому в силу положень пенсійного законодавства України та положень Угоди від 13.03.1992 особа не має права на одночасне отримання двох пенсій в обох державах. 
За матеріалами пенсійної справи у період з 2017 по 2020 рік позивач неодноразово змінював орган Пенсійного фонду, в якому отримував пенсію. Так, на підставі заяви від 19.11.2015 позивача взято на облік УПФУ в м. Рубіжному з 01.04.2016. У лютому 2017 року відповідач отримав запит на висилку пенсійної справи до відділення ПФ РФ по Ульянівській області (вих. від 07.02.2017 № 11-01/04-869). 17.03.2017 до відповідача надійшов запит від 09.03.2017 № 1212/07-29 пенсійної справи ОСОБА_1 від УПФУ в Троїцькому районі, в якому зазначено про надходження до управління заяви позивача від 07.03.2017 у зв`язку з переїздом до с. Лантратівка Троїцького району (реєстрація місця проживання). 
17.03.2017 на особистому прийомі у начальника управління Смаглюк Н.М. і заступника начальника Заховаєвої І.Ю. ОСОБА_1 ознайомлено з запитами на його пенсійну справу, і позивач в усній формі відмовився від висилки пенсійної справи до відділення ПФ РФ по Ульянівській області та наполягав на направленні справи до УПФУ в Троїцькому районі, правонаступником якого є Білокуракинське ОУПФУ.
04.05.2017 справу направлено до Білокуракинського ОУПФУ, відповідно до атестату про припинення виплати пенсії від 21.03.2017 пенсія ОСОБА_1 виплачена по 31.03.2017.
Заявою від 15.05.2019 до УПФУ в м. Лисичанську позивач просив у зв`язку з переїздом до м. Лисичанська (реєстрація місця проживання) зробити запит пенсійної справи з Білокуракинського ОУПФУ.
Заявою від 12.08.2019 до відповідача у зв`язку з переїздом до м. Рубіжне позивач просив зробити запит пенсійної справи з УПФУ в м. Лисичанську та взяти на облік пенсійну справу.
29.08.2017 відповідачем отримано копію рішення Ленінського районного суду м. Ульяновськ (РФ) від 04.08.2017 по справі № 2-2882/17, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи УП РФ в Ленінському районі м. Ульяновська Ульяновської області про відновлення виплати страхової пенсії по старості з 01.04.2017 відмовлено, з зазначенням, що відповідно до пункту 3 Вказівки Мінсоцзахисту Росії від 18.01.1996 № 1-1-У «Про застосування законодавства про пенсійне забезпечення відносно осіб, що прибули жити до Росії із держав - колишніх республік Союзу РСР» особам, що звертаються за призначенням пенсії та мають поряд з реєстрацією місця проживання у Росії реєстрацію по місцю проживання на території іншої держави, призначення пенсії може бути проведено незалежно від факту зняття з реєстрації на території іншої держави. Однак при цьому витребовуються відомості про припинення виплати пенсії з колишнього місця проживання. 
Позивач у позові зазначає, що з 2010 року по даний час постійно мешкає в м. Рубіжне Луганської області, офіційно зареєстрований за місцем проживання в м. Рубіжне та працює лікарем в Рубіжанській ЦМЛ.
Відповідач зауважив, що матеріали пенсійної справи позивача містять у собі копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 11.02.2008 Троїцьким РВ УМВС України у Луганській області, з якої вбачається, що позивач з 28.10.2010 зареєстрував місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; 26.09.2016 знятий з реєстрації; 21.10.2016 зареєстрований знов за тією ж адресою: 06.03.2017 знятий з реєстрації, 07.03.2017 зареєстрував місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . З копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 23.05.2018 № 4459-1835614-2018 вбачається, що з 07.03.2017 позивач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
07.06.2018 позивача документовано паспортом громадянина України у вигляді картки № НОМЕР_3 , оформленим органом 4436 на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 11.02.2008 Троїцьким РВ УМВС України у Луганській області, що є діючим станом на 03.09.2019, що підтверджується листом Рубіжанського МВ ДМС УДМС України в Луганській області від 30.08.2019 № 15923/03.1.
З копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 13.05.2019 № 10705, виданої управлінням адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області, вбачається, що з 13.05.2019 позивач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , унікальний запис в ЄДДР 19570625-02052.
Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08.08.2019 № 16347, виданої ЦНАП Рубіжанської міської ради, з 08.08.2019 позивач зареєстрував місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач після звернення ОСОБА_1 з заявою від 12.08.2019 про взяття на облік листами від 16.08.2019 № 15224/02.1 та № 15225/02.1 звернувся до органів ПФ РФ з запитами на інформацію щодо перебування позивача на обліку.
17.09.2019 відповідачем отримано лист від Державної установи - УПФРФ в м. Старий Оскол і Старооскольському районі Білгородської області від 05.09.2019 № 03-24/18787, згідно із яким виплатна справа позивача знята з обліку і направлена по запиту від 29.05.2019 № 169108/19 в УПФР Ленінського району м. Ульяновська Ульяновської області. Виплату щомісячної грошової виплати (по категорії «інваліди») і додаткового щомісячного матеріального забезпечення (по категорії «військова служба») в УПФР в м. Старий Оскол і Старооскольському районі припинено з 01.07.2019. 
25.09.2019 відповідачем отримано лист від ДУ - ВПФРФ по Ульяновській області від 11.09.2019 № 11-03/04-4582, в якому зазначено, що в червні 2019 року позивач звернувся до УПФР в Ленінському районі м. Ульяновська Ульяновської області із заявами про встановлення пенсії у відповідності до пенсійного законодавства РФ.
07.06.2019 за вих. № 11-03/04-3065, керуючись Угодою від 13.03.1992, ДУ ВПФРФ по Ульяновській області направлено запит відомостей про припинення виплати до Білокуракинського ОУПФУ, яке листом від 02.07.2019 № 4622/03Т відповіло, що на обліку позивач не перебуває у зв`язку з тим, що пенсійну справу позивача вислано на запит до УПФУ в м. Лисичанську Луганської області.
ДУ ВПФ РФ по Ульяновській області 22.07.2019 направлено запит до УПФУ в м. Лисичанську, і відповіді станом на 11.09.2019 не отримано.
13.11.2019 позивач звернувся до Рубіжанського ОУПФУ з заявою, в якій наполягав вислати архівну пенсійну справу № 214172 в ПФ РФ м. Ульяновськ, на яку відповідачем надано відповідь від 25.11.2019 № 369/С-14, що УПФРФ в Ленінському районі м. Ульяновськ у 2019 році (після взяття на облік у відповідача з 01.09.2019) з запитом про висилку пенсійної справи, що оформлено у 1995 році, та/або якоїсь іншої, не звертався. 
29.11.2019 листом № 20829/03.2 відповідач запросив від Білокуракинського ОУПФУ пенсійну справу позивача щодо призначення пенсії з 14.03.1995 управлінням СЗН Жовтневого району м. Луганська для долучення її до матеріалів пенсійної справи, і 02.12.2019 за вх. № 2645/01 отримано лист Білокуракинського ОУПФУ від 29.11.2019 № 7547/03/Т, яким повідомлялося про надіслання архівної пенсійної справи № 214172 з пенсії по інвалідності 3 групи внаслідок аварії на ЧАЕС.
27.11.2019 відповідачем отримано лист ГУ ПФУ в Луганській області від 27.11.2019 № 17874/02-04, яким направлено лист ПФУ від 19.11.2019 № 2800-030202-9/35018 для забезпечення виконання Угоди від 13.03.1992 щодо вибору ОСОБА_1 держави, де отримується пенсія. Додатками до цього листа є копії листа ПФУ від 19.11.2019 № 2800-030202-9/35018, листа Уповноваженого з прав людини в РФ від 30.09.2019 № ТМ 38810-25, листа Уповноваженого з прав людини в Ульяновській області, листа ДУ ВПФРФ по Ульяновській області від 07.06.2019 № 11-03/04-3065, заяви ОСОБА_1 від 01.06.2019 до ДУ ВПФРФ по Ульяновській області; копія паспорта громадянина РФ № НОМЕР_4 , виданого ОСОБА_1 14.08.2012.
На виконання завдання ПФУ, на підставі листів Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28.10.2019 № 23338.4/С-14579.3/19/25.1 та Уповноваженого з прав людини в РФ від 30.09.2019 № ТМ 38810-25, 02.12.2019 відповідач листом № 20925/03.1 повідомив позивача про припинення виплати пенсії з 01.01.2020 та проінформував про причини та підстави такого припинення з наданням копій листів від 30.09.2019 № ТМ 38810-25 та від 01.06.2019. 
03.12.2019 відповідачем прийнято розпорядження № 33 про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2020 у зв`язку з виконанням завдання ПФУ на підставі листів від 28.10.2019 № 23338.4/С-14579.3/19/25.1 та від 30.09.2019 № ТМ 38810-25, у відповідності до статті 7 Угоди від 13.03.1992. 
03.12.2019 відповідач направив атестат позивача до ДУ ВПФ РФ по Ульяновській області, згідно із яким пенсію ОСОБА_1 виплачено по 31.12.2019 включно, атестатом від 03.12.2019 позивача знято з обліку у відповідача з 01.01.2020. 
Крім того, відповідач листом від 10.01.2020 № 487/02.1 у відповідь на заяву позивача від 26.12.2019 повідомив, що на прохання позивача, викладене в заяві від 13.11.2019, відповідачем витребувано його пенсійну справу 1995 року з Білокуракинського ОУПФУ та 03.12.2019 з супровідним листом № 21035/03.1 направлено до ПФ РФ.
04.12.2019 на адресу відповідача надійшов лист від ДУ ВПФРФ по Ульяновській області від 14.11.2019 № 11-03/04-5604, згідно із яким 05.11.2019 позивач звернувся до УПФРФ в Ленінському районі м. Ульяновськ з заявою про призначення на території РФ страхової пенсії по старості та 07.11.2019 з заявою про призначення страхової пенсії по інвалідності згідно із російським законодавством. 
У зв`язку з неодноразовими зверненнями позивача до ДУ УПФРФ в Ленінському районі м. Ульяновськ Ульяновської області із заявами про встановлення пенсії відповідно до пенсійного законодавства РФ, у зв`язку з підтвердженням позивачем свого бажання про встановлення пенсії на території РФ та відмову від пенсії по інвалідності, призначеної за законодавством України, орган ПФ РФ запросив у відповідача документ про припинення виплати пенсії на території України.
Додатково відповідач листом від 09.12.2019 № 21345/03.1 у відповідь на лист ДУ ВПФ РФ по Ульяновській області від 14.11.2019 № 11-03/04-5604 повідомив, що відповідно до статті 7 Угоди виплату позивачу пенсії по інвалідності припинено з 01.01.2020 з додаванням атестату від 03.12.2019, згідно із яким пенсію виплачено по 31.12.2019.
Також відповідач зазначив, що позивач після отримання інформації про припинення виплати пенсії з 01.01.2020 неодноразово звертався з заявами щодо поновлення або призначення пенсії, наданими відповідно до Закону України «Про звернення громадян», які вчасно розглянуто та надано відповіді. Разом з тим, відповідач листом від 11.01.2020 № 605/02.1 до ДУ ВПФРФ в Ленінському районі м. Ульяновська направив запит щодо надання інформації про перебування на обліку та отримання будь-якого виду пенсії позивачем. Рішення буде прийнято за результатами отриманої відповіді.
Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання.
В апеляційній скарзі представник відповідача заявив клопотання розглянути справу без участі представника відповідача; 22.04.2020 року від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу в порядку письмового провадження.
З урахуванням заяв сторін, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працює з 01.11.2010 в комунальному некомерційному підприємстві «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради на посаді лікаря - акушера - гінеколога, є особою з інвалідністю 2 групи з 02.03.2011 безстроково, що виникла внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є отримувачем пенсії по інвалідності (2 група) в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно зі статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується копіями паспорта громадянина України, картки платника податків (том 1, арк.справи 5), довідки МСЕК серії 10 ААА № 051393 (том 1, арк.справи 6), довідки про реєстрацію місця проживання, виданої ЦНАП Рубіжанської міської ради 13.12.2019 за № 19991 (том 1, арк.справи 30), довідки від 11.12.2019 № 116, виданої КНП «Рубіжанська ЦМЛ» Рубіжанської міської ради (том 1, арк.справи 31), копією трудової книжки НОМЕР_6 (том 1, арк.справи 33-37), посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_7 від 22.10.2019, посвідчення серії НОМЕР_8 від 10.03.2011, пенсійного посвідчення № НОМЕР_9 (том 1, арк.справи 38), довідки Рубіжанського ОУПФУ від 18.12.2019 № 22015/02-1 (том 1, арк.справи 39).
12.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського ОУПФУ з заявою № 1107 про взяття на облік пенсійної справи (том 1, арк.справи 152-153) та заявою про перерахунок належних сум на поточний рахунок у АТ КБ «Приватбанк» (том 1, арк.справи 154).
16.08.2019 за № 15224/02-1 та за № 15225/02-1 відповідачем направлено до УПФРФ по Ульянівській області та до УПФРФ в м. Старий Оскол та Старооскольському районі Бєлгородської області запити про перебування на обліку та отримання будь-яких видів пенсії ОСОБА_1 з метою уникнення подвійної виплати пенсії, оскільки ОСОБА_1 12.08.2019 подав заяву про взяття на облік (том 1, арк.справи 155).
На обліку в Рубіжанському ОУПФУ як отримувач пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків за статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 перебуває з 01.09.2019, що підтверджується витягом з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати пенсії: Протокол призначення пенсії (том 1, арк.справи 149), протоколом за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 (том 1, арк.справи 157 зв.).
17.09.2019 за вх. № 5586/01 до Рубіжанського ОУПФУ надійшов лист від Державної установи - УПФРФ в м. Старий Оскол та Старооскольському районі Бєлгородської області від 05.09.2019 № 03-24/18787, в якому зазначено, що виплатна справа ОСОБА_1 знята з обліку та направлена за запитом від 29.05.2019 № 169108/19 до УПФРФ Ленінського району м. Ульяновська Ульяновської області. Виплата щомісячної грошової виплати (категорія «інваліди») та додаткового щомісячного матеріального забезпечення (категорія «військова травма») в УПФР в Старий Оскол та Старооскольському районі припинена з 01.07.2019, призначення та виплата пенсії не проводились (том 1, арк.справи 158).
          25.09.2019 за вх. № 5717/01 до Рубіжанського ОУПФУ надійшов лист Державної установи - ВПФРФ по Ульяновській області від 11.09.2019 № 11-03/04-4582, в якому зазначено, що для встановлення пенсії на території РФ потрібен документ про припинення виплати пенсії на території України. В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ДУ - УПФРФ в Ленінському районі м. Ульяновська Ульяновської області (міжрайонне) з заявами про встановлення пенсії у відповідності з пенсійним законодавством РФ. Були направлені запити до Білокуракинського ОУПФУ, потім до УПФУ в м. Лисичанську, від останнього відповідь не надійшла. На теперішній час пенсія на території Ульяновської області ОСОБА_1 не встановлена у зв`язку з очікуванням відповіді з УПФУ в м. Лисичанську про виплату пенсії на території України. Висловлено прохання пришвидшити направлення інформації про дату припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , оскільки у вересні 2019 року спливає строк розгляду заяви про призначення пенсії на території РФ (том 1, арк.справи 160).
          02.10.2019 за № 17630/03.1 відповідачем направлено до Державної установи - ВПФРФ по Ульяновській області інформацію про виплату пенсії ОСОБА_1 , де повідомлено, що Білокуракинським ОУПФУ виплата пенсії ОСОБА_1 припинена з 01.06.2019 у зв`язку зі зміною його місця проживання; з 01.06.2019 пенсійна справа ОСОБА_1 взята на облік УПФУ в м. Лисичанську та припинена виплата з 01.09.2019 у зв`язку зі зміною місця проживання; з 01.09.2019 пенсійна справа ОСОБА_1 взята на облік Рубіжанським ОУПФУ. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Рубіжанському ОУПФУ як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (том 1, арк.справи 159 зв.).
13.11.2019 за вх. № 369/С-4 до Рубіжанського ОУПФУ надійшла заява ОСОБА_1 від 13.11.2019, в якій заявник просив видати довідку про те, що він не отримує пенсію по інвалідності та пенсію по старості від Рубіжанського ОУПФУ (фінансування інв. ЧАЕС йде з Державного бюджету України), та направити архівну пенсійну справу № 214172 до ПФ РФ м. Ульяновська (том 1, арк.справи 138).
Рубіжанським ОУПФУ надано відповідь від 25.11.2019 № 369/С-14 щодо направлення пенсійної справи та надання довідки, в якій зазначено, що листом Рубіжанського ОУПФУ від 15.10.2019 № 325/с-14 заявникові надано вичерпну відповідь на питання щодо пенсійної справи 1995 року та листом від 29.10.2019 № 330/С-14 надана відповідь щодо листа Державної установи - відділення ПФ РФ по Ульянівській області від 11.09.2019 № 11-03/04-45825, в якому запитувалась інформація про виплату пенсії на території України. Разом з тим, у листі Державної установи - відділення ПФ РФ по Ульянівській області від 11.09.2019 № 11-03/04-45825 немає запиту на висилку пенсійної справи 1995 року. Письмову згоду заявника на пересилання пенсійної справи у 2019 році після взяття заявника на облік з 01.09.2019 управління не отримувало. До відповіді додано довідку про перебування на обліку (том 1, арк.справи 139).
27.11.2019 за вх. № 2063/01-03.1 до Рубіжанського ОУПФУ надійшов лист Головного управління ПФУ в Луганській області від 27.11.2019 № 17874/02-04, яким направлено лист Пенсійного фонду України від 19.11.2019 № 2800-030202-9/35018 для забезпечення виконання Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення щодо вибору ОСОБА_1 держави, де отримується пенсія (том 1, арк.справи 162).
29.11.2019 за № 20829/03-1 відповідачем направлено до Троїцького відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Білокуракинського ОУПФУ запит пенсійної справи ОСОБА_1 щодо призначення з 15.03.1995 управлінням соціального захисту населення Жовтневого району м. Луганська для її долучення до матеріалів пенсійної справи (том 1, арк.справи 149).
Листом Рубіжанського ОУПФУ від 02.12.2019 № 20925/03-1 «Щодо припинення виплати пенсії» ОСОБА_1 повідомлено, що на виконання завдання Пенсійного фонду України на підставі листа Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28.10.2019 № 23338.4/С - 14579.3/19/25.1 та листа Уповноваженого з прав людини в Російській Федерації від 30.09.2019 № ТМ 38810-25 виплату пенсії по інвалідності згідно зі статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» управлінням припинено з 01.01.2020. Додатками до листа є копії листів Уповноваженого з прав людини в РФ, Уповноваженого з прав людини в Ульянівській області, відділення ПФ РФ по Ульянівській області та заяви ОСОБА_1 від 01.06.2019 (том 1, арк.справи 167).
Також 02.12.2019 за вх. № 2645/01 до Рубіжанського ОУПФУ з Білокуракинського ОУПФУ надійшла архівна пенсійна справа № 214172 ОСОБА_1 , пенсія по 3 групі інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС, направлена листом Білокуракинського ОУПФУ (том 1, арк.справи 141).
03.12.2019 Рубіжанським ОУПФУ прийнято розпорядження № 33 про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2020 у зв`язку з виконанням завдання Пенсійного фонду України на підставі листа Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини від 28.10.2019 № 23338.4/С-14579.3/19/25.1 та листа Уповноваженого з прав людини в Російській Федерації від 30.09.2019 № ТМ 38810-25 у відповідності до статті 7 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав з пенсійного забезпечення. Пенсія виплачена по 31.12.2019 в розмірі 9320,45 грн (том 1, арк.справи 161).
03.12.2019 за вих. № 21035/03-1 відповідачем направлено до Державної установи - ВПФРФ по Ульяновській області архівну пенсійну справу ОСОБА_1 , сформовану у 1995 році управлінням СЗН Жовтневого району м. Луганська, та атестат про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , та повідомлено, що на виконання завдання ПФУ на підставі листа від 28.10.2019 № 23338.4/С-14579.3/19/25.1 та листа Уповноваженого по правам людини в РФ від 30.09.2019 № ТМ 38810-25, у відповідності до статті 7 Угоди від 13.03.1992 виплата ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно зі статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» припинена з 01.01.2020 (том 1, арк.справи 168).
04.12.2019 за вх. № 6772/01 до відповідача надійшов лист Державної установи - ВПФРФ по Ульяновській області від 14.11.2019 № 11-03/04-5604, в якому повідомлено, що ОСОБА_1 05.11.2019 звернувся до УПФРФ в Ленінському районі м. Ульяновська з заявою про призначення на території РФ страхової пенсії по старості та 07.11.2019 з заявою про призначення страхової пенсії по інвалідності за російським законодавством. Для встановлення пенсії на території РФ вимагається документ про припинення виплати пенсії на території України. Угодою від 13.02.1992 не передбачено, щоб органи, які здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасниках Угоди, направляли запити виплатних справ за попереднім місцем проживання, також не передбачено зобов`язання громадянина звертатись в пенсійні органи за попереднім місцем проживання з заявою про припинення виплати пенсії. Висловлено прохання пришвидшити направлення інформації про факт та дату припинення виплати пенсії ОСОБА_1 на території України (том 1, арк.справи 169).
Листом від 09.12.2019 № 21345/03.1 Рубіжанське ОУПФУ повідомило Державну установу - відділення ПФ РФ по Ульянівській області, що відповідно до статті 7 Угоди виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності припинено з 01.01.2020, додано атестат від 03.12.2019, згідно із яким пенсію виплачено по 31.12.2019 (том 1, арк.справи 142, 161 зв.).
13.12.2019 листом № 1016/С-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило ОСОБА_1 , зокрема, що за даними Рубіжанського ОУПФУ на виконання завдання ПФУ на підставі листа Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28.10.2019 № 2338.4/С-14579.3/19/25.1 та листа Уповноваженого з прав людини в Російській Федерації від 30.09.2019 № ТМ 38810-25 виплату пенсії ОСОБА_1 по інвалідності згідно зі статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» територіальним управлінням припинено з 01.01.2020 (том 1, арк.справи 32).
26.12.2019 за вх.7173/01 до відповідача надійшла заява ОСОБА_1 про видачу копії листа від 25.11.2019, який був направлений в Росію (том 1, арк.справи 143), на яку було надано відповідь від 10.01.2020 № 487/02-1, що управлінням витребувано пенсійну справу з Троїцького відділу призначення, перерахунку та виплати пенсій Білокуракинського ОУПФУ та 03.12.2019 з супровідним листом № 21035/03.1 направлено до ПФ РФ (том 1, арк.справи 143 зв.).
11.01.2020 відповідачем направлено лист № 605/02-1 до УПФ РФ в Ленінському районі м. Ульяновська «Про надання інформації про перебування на обліку та отримуваних видах пенсії ОСОБА_1 », відповідно до якого листом від 03.12.2019 № 21035/03.1 на лист ПФ РФ по Ульяновській області від 07.06.2019 № 11-03/04-3065 направлено інформацію про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 в Україні, після чого ОСОБА_1 неодноразово звертався до Рубіжанського ОУПФУ з запитами про поновлення виплат в ПФУ. Тому просили надати відомості про перебування ОСОБА_1 на обліку та чи є він отримувачем будь-якого виду пенсії в РФ (том 1, арк.справи 144).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.
Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору (частина друга статті 4 Закону № 1058).
Так, частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із статтею 7 Угоди між  Урядом  України і Урядом Російської Федерації  про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, питання пенсійного   забезпечення   регулюються  Угодою про гарантії прав громадян  держав-учасниць  співдружності  Незалежних Держав  у  галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода) та двосторонніми угодами в цій галузі.
Статтею 1 Угоди визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасників Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Відповідно до положень статті 3 Угоди всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення. Взаємні розрахунки не здійснюються, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав - учасників Угоди.
Згідно з частиною першою статті 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасників Угоди здійснюється за місцем проживання.
При переселенні пенсіонера в межах держав - учасників Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера. Розмір пенсії переглядається у відповідності до законодавства держави - учасника Угоди за новим місцем проживання з дотриманням умов, передбачених пунктом 3 статті 6 цієї Угоди (стаття 7 Угоди). 
Статтею 8 Угоди передбачено, що органи, які здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасниках Угоди, співпрацюють одне з одним в порядку, визначеному за угодою між їх центральними органами. 
З розпорядження Рубіжанського ОУПФУ від 03.12.2019 № 33 слідує, що підставами для припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2020 стали: завдання Пенсійного фонду України на підставі листа Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28.10.2019 № 23338.4/С-14579.3/19/25.1 та листа Уповноваженого з прав людини в Російській Федерації від 30.09.2019 № ТМ 38810-25; стаття 7 Угоди. 
Колегією суддів встановлено, що розпорядження від 03.12.2019 прийнято відповідачем у зв`язку з надходженням листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.11.2019 № 17874/02-04, направлення якого на адресу Рубіжанського ОУПФУ обумовлено наступними обставинами. 
03.06.2019 за вх. № С-79 до управління ПФ РФ в Ленінському районі м. Ульяновська Ульяновської області надійшла заява ОСОБА_1 , датована 01.06.2019, в якій заявник відмовляється від пенсії по інвалідності, призначеної управлінням ПФУ Луганської області у відповідності до Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначено, що пенсію по старості в Україні не отримує. Просить відновити виплату страхової пенсії по старості та пенсію по інвалідності з 01.04.2016, повідомити УПФУ Луганської області про призначення цих пенсій ОСОБА_1 , направити лист на адресу УПФУ Луганської області про припинення виплати пенсії по інвалідності в Україні (том 1, арк.справи 166).
07.06.2019 за № 11-03/09-3065 Державна установа - ВПФРФ по Ульяновській області спрямувала до Білокуракинського ОУПФУ лист, в якому повідомлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до ДУ - УПФРФ в Ленінському районі м. Ульяновська Ульяновської області з заявами про встановлення пенсії у відповідності до російського законодавства, і у своїх заявах підтверджував бажання встановити пенсію на території РФ та відмову від пенсії по інвалідності, призначеної за законодавством України. Для встановлення пенсії на території РФ вимагається документ про припинення виплати пенсії на території України. Неодноразово направлялися запити про припинення виплат до УПФУ в Троїцькому районі Луганської області, до ГУ ПФУ в Луганській області, до Білокуракинського ОУПФУ, до яких додавалися копії заяв ОСОБА_1 , в яких він відмовлявся від пенсії по інвалідності, призначеної у відповідності до Законів України. Відповіді на запити не надходили. Угодою від 13.03.1992 не передбачено, щоб органи, які здійснюються пенсійне забезпечення у державах - учасниках Угоди, направляли запити виплатних справ за попереднім місцем проживання, також не передбачено обов`язку громадянина звернутися в пенсіонні органи за попереднім місцем проживання з заявою про припинення виплати пенсії. Направлено копію паспорта громадянина РФ ОСОБА_1 та копію заяви про поновлення/призначення пенсії за російським законодавством. Просили надати інформацію про факт та дату припинення виплати пенсії ОСОБА_1 на території України (том 1, арк.справи 165).
З копії листа Уповноваженого з прав людини в Ульяновській області Л.А. Крутиліної на адресу Уповноваженого з прав людини в РФ Т.М. Москалькової від 13.09.2019 слідує, що УПФР в Ленінському районі м. Ульяновська з 01.04.2016 припинило виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з запитом пенсійної справи з УПФУ в м. Рубіжному Луганської області, до запиту додано заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії по інвалідності на території України. ОСОБА_1 звернувся у відділення ПФ РФ по Ульяновській області з питання встановлення пенсії за віком по російському законодавству. 
У відповідності до статті 7 Угоди від 13.03.1992 «Про гарантії прав громадян держав - учасників СНД в області пенсійного забезпечення», листом Мінсоцзахисту Росії від 31.01.1994 № 1-369-18 «Про пенсійне забезпечення громадян, прибулих до РФ з держав, які раніше входили до складу СРСР», Вказівкою Міністерства соціального захисту населення РФ від 18.01.1996 № 1-1-У «Про застосування законодавства про пенсійне забезпечення осіб, прибулих на проживання в Росію з держав - колишніх республік Союзу РСР» пенсія на території РФ може бути встановлена при дотриманні умови припинення виплати пенсії на території іншої держави. Факт припинення виплати пенсії повинен бути підтверджений документально. Від дати припинення виплати пенсії на території держави за колишнім місцем проживання залежить строк призначення пенсії або поновлення виплати пенсії на території Росії. Згідно із листом Мінсоцзахисту Росії «Про пенсійне забезпечення громадян, прибулих в РФ з держав, які раніш входили до складу СРСР» пенсія у подібних випадках призначається з місяця, наступного за місяцем припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання.
Діючи в інтересах ОСОБА_1 , ВПФР по Ульяновській області неодноразово зверталося до Білокуракинського ОУПФУ Луганської області, УПФУ в Троїцькому районі Луганської області, Головного управління ПФУ в Луганській області з запитом про надання відомостей про припинення виплати пенсії на території України та відправлення пенсійної справи з доданням копії заяви ОСОБА_1 про поновлення/призначення пенсії за російським законодавством. Відповідь до теперішнього часу на адресу ВПФР по Ульяновській області не надійшла, у зв`язку з чим пенсійне забезпечення ОСОБА_1 за нормами російського законодавства не може бути вирішено позитивно.
Тому висловлено прохання посприяти в вирішенні даного питання в межах компетенції по міжнародній співпраці (том 1, арк.справи 163 зв.-164).
30.09.2019 за № ТМ 38810-25 Уповноваженим з прав людини в Російській Федерації Т.М . Москальковою направлено Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини Л.Л. Денисовій лист, в якому зазначено, що Уповноважений з прав людини в Ульяновській області звернулася з проханням посприяти ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який мешкає в м. Ульяновськ, ОСОБА_1 в наданні відомостей про припинення йому виплати пенсії на території Луганської області, та висловлено прохання посприяти в направленні ОСОБА_1 зазначених документів (том 1, арк.справи 163).
19.11.2019 листом № 2800-030202-9/35018 Пенсійний фонд України повідомив ГУ ПФУ в Луганській області, що у зв`язку з надходженням листа Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28.10.2019 № 23338.4/С-14579.3/19/25.1 (вх. № 28532/С-1 від 07.11.2019) щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , на підставі листа Уповноваженого з прав людини в Російській Федерації від 30.09.2019 № ТМ 38810-25 відповідно до Угоди та з урахуванням листа Пенсійного фонду Російської Федерації по Ульяновській області від 07.06.2019 № 11-03/04-3065 (до якого було додано заяву ОСОБА_1 від 01.06.2019 про поновлення виплати пенсії на території РФ та припинення виплати пенсії на території України) необхідно забезпечити неухильне виконання Угоди щодо вибору держави, де отримується пенсія (том 1, арк.справи 162 зв.).
Листом Уповноваженого з прав людини в Російській Федерації від 30.09.2019 № ТМ 38810-25 висловлено прохання посприяти в направленні ОСОБА_1 відомостей про припинення йому виплати пенсії на території Луганської області.
Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що листи та завдання, на які міститься посилання в розпорядженні від 03.12.2019, не є законодавчо визначеною підставою для припинення виплати пенсії в Україні, проте в розпорядженні від 03.12.2019 міститься також посилання на статтю 7 Угоди, яка може бути підставою для припинення виплати пенсії на території України у разі дотримання умов, визначених у цій статті. 
З аналізу змісту статей 6 та 7 Угоди слідує, що припинення виплати пенсії на території однієї з держав - учасниць Угоди можливе виключно у разі переселення пенсіонера до іншої держави - учасника Угоди, та виключно у разі, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера. 
Тобто визначальною умовою припинення виплати пенсії за статтею 7 Угоди є факт переселення пенсіонера у межах держав - учасниць, а також наявність відповідного виду пенсії в законодавстві держави, до якої переселився пенсіонер. 
В даному випадку колегією суддів встановлено, що згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 13.12.2019 № 19991, виданою ЦНАП Рубіжанської міської ради, ОСОБА_1 з 08.08.2019 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, арк.справи 30).
ОСОБА_1 з 01.11.2010 по теперішній час працює на посаді лікаря - акушера - гінеколога жіночної консультації КНКП «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради, що підтверджується довідкою від 11.12.2019 (том 1, арк.справи 31), відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 (том 1, арк.справи 40-42).
Зазначені обставини свідчать, що станом на дату прийняття розпорядження від 03.12.2019 № 33 переселення позивача до РФ не відбулося, він проживає та працює в Україні, в місті Рубіжному.
Також відповідачем не надано доказів переселення ОСОБА_1 до РФ після 01.01.2020 та станом на дату розгляду справи.
Зазначені обставини виключають можливість припинення виплати пенсії на території України на підставі статті 7 Угоди.
Колегія суддів також звертає увагу, що Пенсійний фонд України у листі від 19.11.2019 № 2800-030202-9/35018 зазначив про необхідність забезпечити неухильне виконання Угоди щодо вибору держави, де отримується пенсія, та не містив вимог про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 .
Колегія суддів звертає увагу що відповідач мав, з урахуванням місця проживання та роботи ОСОБА_1 на території Луганської області, повідомити про це ВПФРФ в Ленінському районі м. Ульяновська та зазначити про вид пенсії, який отримує позивач на території України, про факт відсутності припинення виплати пенсії. 
В свою чергу, у зв`язку зі зверненням позивача з заявами про призначення/поновлення пенсії по старості та по інвалідності до Державної установи - ВПФРФ в Ленінському районі м. Ульяновська, саме цей пенсійний орган РФ має надати оцінку наявності підстав для призначення/поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 на території РФ з урахуванням отриманих від Рубіжанського ОУПФУ відомостей.
Дійсно, з копії заяви ОСОБА_1 від 01.06.2019, поданої до ВПФРФ в Ленінському районі м. Ульяновська, вбачається, що позивач відмовляється від пенсії по інвалідності, призначеної УПФУ Луганської області за Законом України № 796-ХІІ.
Проте заяви про відмову від цієї пенсії до Рубіжанського ОУПФУ позивач не подавав, і, як встановлено колегією суддів, і що є визначальною умовою для припинення пенсії Рубіжанським ОУПФУ, наявні в матеріалах справи докази свідчать про відсутність факту переселення позивача до РФ.
Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про неможливість отримання пенсії в двох державах - учасниках Угоди, проте в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 будь-якого виду пенсії на території РФ. 
Лише у разі отримання від пенсійного органу РФ відомостей про призначення пенсії на території РФ позивачеві у зв`язку з переселенням до РФ, відповідач має вирішувати питання про припинення виплати призначеної в Україні пенсії ОСОБА_1 , надаючи оцінку наявності чи відсутності в законодавстві РФ такого виду пенсії, який отримує позивач в Україні. 
Щодо доводів апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_1 громадянства РФ, колегія суддів вважає їх неприйнятними, оскільки, згідно із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про громадянство України» законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема, на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.
При цьому зміст Угоди та пенсійного законодавства України не містять положень, які б надавали право органам ПФ України припиняти виплату пенсії у разі набуття пенсіонером громадянства іншої держави, а юридично значимим фактом є факт переселення пенсіонера до іншої держави - учасника Угоди.
Реєстрація місця проживання ОСОБА_1 на території РФ за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією паспорту громадянина НОМЕР_10 (том 1, арк.справи 134), не свідчить про переселення позивача до РФ, яке вимагається статтею 7 Угоди, оскільки згідно із наявними матеріалами справи позивач продовжує проживати та працювати в Україні, а доказів зворотного відповідачем не надано. Натомість пенсійний орган РФ має можливість надати оцінку факту дотримання такої умови для призначення/поновлення пенсії як проживання заявника на території РФ, якщо така умова передбачена законодавством РФ.
Таким чином, з огляду на положення статті 7 Угоди, питання щодо можливості призначення/поновлення пенсії по старості, по інвалідності, наявності всіх для цього умов в ОСОБА_1 (зокрема, місце проживання, отримання чи не отримання відповідного виду пенсії в Україні) має вирішувати ВПФРФ в Ленінському районі Ульяновської області. Звернення за призначенням/поновленням пенсії до пенсійного органу РФ не є тотожним отриманню ОСОБА_1 пенсії на території РФ, а факт проживання позивача на території України підтверджено належними та допустимими доказами, що свідчить про відсутність наведених у розпорядженні від 03.12.2019 № 33 законодавчо визначених підстав для припинення виплати позивачеві пенсії з 01.01.2020.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
В даному випадку порушення права позивача відбулося внаслідок прийняття протиправного розпорядження від 03.12.2019 про припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2020, тому суд першої інстанції вірно вийшов за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача, визнав протиправним та скасував розпорядження Рубіжанського ОУПФУ від 03.12.2019 № 33 про припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2020, зобов`язав Рубіжанське ОУПФУ відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2020 з виплатою заборгованості, що утворилася з дати припинення виплати пенсії.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-                    
                                                          ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 360/5408/19 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 360/5408/19 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 22 квітня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 та п.3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                     А.В. Гайдар

Судді                                                                                                           Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                        І.Д. Компанієць