ПОСТАНОВА
Іменем України

23 червня 2020 року 
м. Київ
справа № 760/4739/17
адміністративне провадження № К/9901/17838/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №  760/4739/17
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти УПП в м. Бориспіль рядового поліції Коваля Дениса Валерійовича, Управління патрульної поліції в  м. Бориспіль про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
за касаційною скаргою Інспектора 4 роти УПП в м. Бориспіль рядового поліції Коваля Дениса Валерійовича на окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Я. Б. Глущенко, О. М. Кузьмишина, О. Є. Пилипенко) від 12 липня 2017 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. ОСОБА_1 звернулася у суд з адміністративним позовом до інспектора 4 роти УПП в м. Бориспіль рядового поліції Коваля Д. В. ( відповідач-1), Управління патрульної поліції в  м.  Бориспіль (відповідач-2), у якому просила: 
- визнати протиправною та скасувати постанову серії АР079729 від 01 березня 2017 року, винесену відповідачем-1 про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. згідно з частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП); 
- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, за відсутністю у діях позивача складу правопорушення.
2. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано постанову серії АР № 079729 від 01 березня 2017 року, винесену інспектором 4-роти УПП в м. Бориспіль рядовим поліції Ковалем Денисом Валерійовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною другою статті 122 КУпАП в розмірі 425 гривень.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
3. 12 липня 2017 року Київським апеляційним адміністративним судом було постановлено окрему ухвалу та направлено її на адресу начальника Управління патрульної поліції в м. Бориспіль для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
4. Не погоджуючись з окремою ухвалою суду апеляційної інстанції, 01 серпня 2017 року позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, та ухвалити нове судове рішення, яким справу направити на новий розгляд або для продовження розгляду.
5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для подачі заперечення на касаційну скаргу.
6. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.
7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.
8. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
9. 07 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі № 760/4739/17 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Бевзенко В. М. - головуючий суддя Шарапа  В.  М. , Данилевич Н. А.).
10. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року № 704/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Бевзенка В. М., що унеможливлює його участь у розгляді касаційної скарги.
11. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 квітня 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.
12. Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2020 року справу прийнято до провадження, розгляд касаційних скарг Інспектора 4-роти УПП в м.     Бориспіль рядового поліції Коваля Дениса Валерійовича на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, а також на окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі №  760/4739/17 (провадження № К/9901/17834/18, К/9901/17838/18) розпочато спочатку, позивачу та відповідачам у семиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали запропоновано подати відзив на касаційну скаргу та всі письмові докази, які підтверджують заперечення проти касаційної скарги, а також документ, що підтверджує надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів відповідачу.
13. Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2020 року закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
14. Станом на 23 червня 2020 року письмового заперечення або відзиву на касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України / Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її подальшого розгляду по суті.
ІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
15. При прийнятті оскаржуваної окремої ухвали суд апеляційної інстанції посилаючись на приписи частини першої статті 166 КАС України (у редакції, чинною на час прийняття оскаржуваного рішення) зазначив, що інспектором 4-роти УПП в м. Бориспіль рядовим поліції Коваль Д. В. в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено про подію, яка не мала місця та, усупереч вимогам статей 247, 252 КУпАП, притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке остання не здійснювала.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГ
16. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.
17. Зокрема, скаржник зазначає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Обставини викладені в окремій ухвалі щодо неправомірності дій поліцейського свого підтвердження не знайшли. Отже, на підтвердження всіх фактичних обставин викладених у цій касаційній скарзі, доцільно допитати відповідача як свідка, дослідити в повному обсязі відеофіксацію з нагрудної камери поліцейського на ДВД-диску, що буде слугувати належним і допустимим доказом у вказаній судові справі та додатково слугуватиме підтвердженням відсутності підстав для задоволення позову та вжиття відповідних заходів реагування за окремою ухвалою.
ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
18. Враховуючи положення п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.
19. Верховний Суд, переглянувши оскаржувану окрему ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
20. Відповідно до частини першої статті 208 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 166 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
21. Згідно з частиною першою статті 166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
22. Частиною другою вказаної статті визначено, що у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
23. Окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.
24. Необхідність її винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.
25. Слід зазначити, що суд має право, а не зобов`язаний постановити окрему ухвалу. Проте, враховуючи особливий статус суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону.
26. Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити (службова недбалість, зловживання владою тощо).
27. Суд зауважує, що підставою для постановлення 12 липня 2017 року Київським апеляційним адміністративним судом окремої ухвали було, за висновком суду апеляційної інстанції, усупереч вимогам статті 247, 252 КУпАП притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке остання не здійснювала.
28. Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції зробив такий висновок на підставі переглянутого диску із відеозаписом, зробленим нагрудною відеокамерою інспектора під час зупинки автомобіля позивача 01 березня 2017 року. Судом встановлено, що відеозаписом підтверджено, що під час руху автомобіля, до його зупинки інспектором, на вказаному автомобілі були увімкнені денні ходові вогні.
29. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оскаржено до суду касаційної інстанції постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року та постановою Верховного Суду від 23 червня 2020 року вказані рішення скасовані, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. 
30. Водночас, відеозапис, зробленим нагрудною відеокамерою інспектора, на який постійно посилається скаржник та підтверджує наявність/відсутність вчиненого позивачем правопорушення, є основним доказом в адміністративному судочинстві, якому суд має надати відповідну оцінку в порядку розгляду справи. В тому числі, судами попередніх інстанцій не заслуховувались пояснення усіх учасників цих спірних правовідносин, безпосередньо інших інспекторів.
31. За приписами статті 70 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
32. Згідно з частиною другою статті 71 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
33. Як встановлено статтею 86 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
34. Враховуючи наведене, апеляційним судом не в повній мірі досліджені докази для постановлення окремої ухвали, що свідчить про неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального права та передчасно прийняв спірну ухвалу.
35. Як зазначено у частини четвертої статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
36. Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
37. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
38. Разом з тим, доводи касаційної скарги зводяться до необхідності судом касаційної інстанції вирішити питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, що є неприпустимим з огляду на викладені вище мотиви.
39. Відповідно до частини другої статті 351 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
40. Таким чином, з огляду на викладене, суд касаційної інстанції вважає за необхідне частково задовольнити касаційну скаргу та скасувати окрему ухвалу суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349-356, 359 КАС України, Суд 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Інспектора 4 роти УПП в м. Бориспіль рядового поліції Коваля Дениса Валерійовича задовольнити частково, а окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі № 760/4739/17 - скасувати.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. О. Шишов